Marie Burgundská
Marie Burgundská | |
---|---|
Burgundská, lucemburská, geldernská a limburská vévodkyně, henegavská, burgundská, holandská, zeelandská a flanderská hraběnka, hraběnka z Artois a namurská markraběnka | |
![]() | |
Narození | 13. února 1457 Brusel |
Úmrtí | 27. března 1482 (ve věku 25 let) Bruggy |
Pohřbena | Bruggy |
Manžel | Maxmilián I. Habsburský |
Potomci | Filip I. Kastilský Markéta Habsburská |
Dynastie | Valois-Burgundští |
Otec | Karel Smělý |
Matka | Isabela Bourbonská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Marie Burgundská (13. února 1457 v Bruselu – 27. března 1482 v Bruggách) byla burgundská, lucemburská a brabantská vévodkyně od roku 1477, jediná dcera burgundského vévody Karla Smělého, jež se narodila z jeho druhého manželství s Isabelou z rodu Bourbonů.
Mariin osud
Karel Smělý se sice po smrti Mariiny matky († 25. září 1465) v červnu roku 1468 znovu oženil se sestrou anglického krále Eduarda IV. Markétou z Yorku, ale stejně jako jeho první manželství s Kateřinou Francouzskou († 1446), dcerou francouzského krále Karla VII., i toto manželství zůstalo bezdětné. Marie byla „zajatkyní“ města Gent, protože její otec měl neustálé neshody s generálními stavy. Nová matka si svou nevlastní dceru oblíbila a stala se jí nejen matkou, ale také přítelkyní, která se celý život starala o její štěstí.
Mariin otec mezitím spřádal plány, jak svou dceru výhodně provdat. Zájem projevil jak anglický král pro svého bratra, tak věční rivalové francouzský král a římský císař pro své syny. Pro francouzského krále bylo ve hře velmi mnoho, protože Burgundsko a další území ovládaná Karlem Smělým sousedila s Francií i říší a bylo lénem francouzské koruny i císařství. Císař měl zase hluboko do kapsy a nemohl dopustit, aby Francie získala klíčová území, totiž hospodářky rozvinuté a bohaté Burgundsko a nizozemské provincie. Otec „zlaté nevěsty“ dal přednost císařovu synovi Maxmiliánovi, protože v něm viděl i vlastní vzestup, chtěl se stát králem. Jeho sen se nakonec nevyplnil, protože císař před korunovací raději ujel (Francie dala na srozuměnou svůj nesouhlas). Karlovy dny byly sečteny, zemřel roku 1477 na bitevním poli při válce o Lotrinsko, které krátce před tím obsadil.
Poté, co se Marie stala vévodkyní, využila nizozemská města nezkušenosti mladé panovnice a donutila ji 11. února 1477 podepsat tzv. Grand Privilége (odstranění ústřední moci). Maxmilián si s cestou k nevěstě dával na čas, chyběly totiž peníze. Nakonec ale vypomohli Fuggerové, obchodníci z Augsburgu a během cesty ještě Markéta z Yorku. Maxmilián dorazil do Bruselu 11. srpna 1477.
Spory s Francií: Mariina svatba a smrt
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/Kaiser-maximilian-und-maria-von-burgund_1-920x1035.jpg/170px-Kaiser-maximilian-und-maria-von-burgund_1-920x1035.jpg)
Mariin strýc a zároveň kmotr Ludvík XI. se nehodlal s vévodovým rozhodnutím o Mariině sňatku smířit. Nejprve se snažil svou kmotřenku ovlivnit různými argumenty, když však Marie po otcově smrti prohlásila, že otcovo přání splní, rozhodl se Ludvík jít na věc z jiné strany. Rozšiřoval pomluvy a ovlivňoval Burguňďany, protože je jim přece bližší francouzsky mluvící dauphin než přivandrovalý Habsburk. Král také začal obsazovat burgundská území. Francouzi si však v zemi nepočínali jako přátelé, a tak se mínění lidu brzy přiklonilo k Maxmiliánovi. Ludvík se však nevzdal a prohlašoval, že se Marie nemůže vdát bez jeho souhlasu jako jejího lenního pána. Byla to však jen slova do prázdna a svatba Maxmiliána a Marie se konala 18. srpna 1477 v Gentu.
Ani po svatbě neměli Maxmilián s Marií klid. Ludvík se totiž nespokojil jen s intrikami a v roce 1478 došlo k prvnímu otevřenému konfliktu. Maxmilián brzy zjistil, že pomoc od otce nebo z říše čekat nemůže, a tak rychle shromáždil různorodé vojsko. Bitva skončila dohodou o příměří na jeden rok, již francouzský král dodržel, často však docházelo k plenění a drancování v pohraničních oblastech.
Když se vévodskému páru narodilo první dítě, syn Filip, nemohl si Ludvík pomoci a dal rozhlašovat, že je to děvče. Celou věc vyřešila při křtinách Markéta z Yorku, když dítěti před lidmi stáhla plenu, tím rozptýlila veškeré pochybnosti.
K nové bitvě došlo 7. srpna 1479. Francouzi vpadli do Pikardie, kde byli poraženi vévodovým vojskem a hrdinou dne se stal Maxmilián. Ludvík se tedy opět vrátil k intrikám a pomluvám. Mladí manželé měli ale přesto důvod k oslavám, 10. ledna 1480 přišlo na svět další dítě, dcera Markéta, která dostala jméno po nevlastní babičce Markétě z Yorku.
Maxmiliánovy šťastné dny se ale chýlily ke konci. 6. března 1482 při lovu se sokoly, který Marie i Maxmilián milovali, Mariin kůň zakopl a vévodkyně, která byla již počtvrté těhotná, si při pádu přivodila těžká vnitřní zranění. Nedovolila však, aby jí prohlédl lékař a 27. března 1482 zemřela.
Nizozemské generální stavy využily Maxmiliánova smutku a stejně jako kdysi Marii vzaly do opatrovnictví jejího malého syna Filipa. Na základě míru z Arrasu se Filip měl stát vládcem části burgundského dědictví, Markéta byla předurčena za manželku francouzského dauphina Karla a poslána na výchovu do Paříže.
Vývod z předků
Literatura
- GRÖSSING Sigrid-Maria, Maxmilián I. : zakladatel habsburské světové říše, 1. vyd., Praha 2004, ISBN 80-249-0340-7
- LEITNER Thea, Zlaté nevěsty Habsburků, 1. vyd., Praha 2002, ISBN 80-7202-999-1
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Marie Burgundská na Wikimedia Commons
Předchůdce: Karel Smělý | ![]() | Burgundská vévodkyně 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Burgundsko připadlo francouzské koruně |
Předchůdce: Karel Smělý | ![]() | Lucemburská vévodkyně 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Vilém II. Saský |
Předchůdce: Karel III. Smělý | ![]() | Brabantská vévodkyně 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip III. Sličný |
Předchůdce: Karel I. Smělý | ![]() | Geldernská vévodkyně 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip I. Sličný |
Předchůdce: Karel I. Smělý | ![]() | Limburská vévodkyně 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip III. Sličný |
Předchůdce: Karel I. Smělý | ![]() | Henegavská hraběnka 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip II. Sličný |
Předchůdce: Karel I. Smělý | ![]() | Burgundská hraběnka 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip VI. Sličný |
Předchůdce: Karel I. Smělý | ![]() | Holandský a zeelandský hrabě 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip II. Sličný |
Předchůdce: Karel II. Smělý | ![]() | Flanderský hrabě 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip Sličný |
Předchůdce: Karel Smělý | ![]() | Artoiská hraběnka 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Filip Sličný |
Předchůdce: Karel I. Smělý | ![]() | Markraběnka namurská 1477–1482 | ![]() | Nástupce: Maxmilián |
Média použitá na této stránce
Autor: Sodacan, Licence: CC BY-SA 3.0
Imperial Coat of Arms of the Empire of Austria-Hungary, used from 1866 to 1915.
Blason de la ville de Clamecy (Nièvre) : D'azur semé de billettes d'or au lion du même, armé et lampassé de gueules, brochant sur le tout
Autor: Ipankonin, Licence: CC BY-SA 3.0
Coat of arms of the dukes of Guelders and Jülich.
Arms of Guelders impaled with Jülich
Autor: Ipankonin, Licence: CC BY-SA 3.0
Coat of arms of the Counts of Hainaut.
Arms of Flanders quartered with Holland
I made this picture using the lion from http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Coat_of_arms_of_Hesse.svg which is under public domain.
Other version :![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/Armoiries_Brabant.svg/80px-Armoiries_Brabant.svg.png)
Maximilian I. und seine Gattin de:Maria von Burgund
Nach einem de:Holzschnitt aus dem "Weißkunig"
Buch-Scan von Wolpertinger - Lizenz: Public Domain
Quelle: Müller-Baden, Emanuel (Hrsg.): Bibliothek des allgemeinen und praktischen Wissens, Bd. 2. - Berlin, Leipzig, Wien, Stuttgart: Deutsches Verlaghaus Bong & Co, 1904. - 1. Aufl.
Autor: Ipankonin, Licence: CC BY-SA 3.0
Coat of arms of the Dukes of Limburg.
Blazon: Argent a lion rampant gules, queue fourchée, armed, langued, and crowned Or.Autor: Ipankonin, Licence: CC BY-SA 3.0
Coat of arms of the Marquis of Namur. Blazon: Or, a lion rampant sable, armed and langued gules, a ribband overall of the same.