Mette Frederiksenová
Mette Frederiksenová | |
---|---|
![]() Mette Frederiksenová (2022) | |
Premiérka Dánského království | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 27. června 2019 | |
Panovník | Markéta II. Frederik X. |
Předchůdce | Lars Løkke Rasmussen |
Předsedkyně sociálních demokratů | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 28. června 2015 | |
Náměstek | Frank Jensen Morgens Jensen |
Předchůdce | Helle Thorningová-Schmidtová |
Vůdce opozice | |
Ve funkci: 28. června 2015 – 27. června 2019 | |
Panovník | Markéta II. |
Předseda vlády | Lars Løkke Rasmussen |
Předchůdce | Lars Løkke Rasmussen |
Nástupce | Lars Løkke Rasmussen |
Ministryně spravedlnosti | |
Ve funkci: 10. října 2014 – 28. června 2015 | |
Předseda vlády | Helle Thorningová-Schmidtová |
Předchůdce | Karen Hækkerup |
Nástupce | Søren Pind |
Ministryně práce | |
Ve funkci: 3. října 2011 – 10. října 2014 | |
Předseda vlády | Helle Thorningová-Schmidtová |
Předchůdce | Inger Støjberg |
Nástupce | Henrik Dam Kristensen |
Členka Folketingu | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 20. listopadu 2001 | |
Volební obvod | Copenhagen (2001–2007) Greater Copenhagen (2007–2019) North Jutland (od roku 2019) |
Stranická příslušnost | |
Členství | Sociální demokraté |
Narození | 19. listopadu 1977 (46 let) Aalborg, ![]() |
Choť | Erik Harr (2003–2014) Bo Tengberg (od 2020) |
Děti | 2 |
Alma mater | Aalborgská univerzita Kodaňská univerzita |
Profese | politička a odborářka |
Ocenění | Nina Bang Award (2002) Ting Prize (2012) Novoroční treska roku (2020) Ting Prize (2020) Novoroční treska roku (2021) … více na Wikidatech |
Commons | Mette Frederiksen |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Mette Frederiksenová, nepřechýleně Frederiksen, (* 19. listopadu 1977 Aalborg, Dánsko) je dánská politička, od roku 2015 je předsedkyní sociálních demokratů a od června 2019 premiérkou Dánska. Je druhou ženou zastávající obě tyto funkce a zároveň nejmladší premiérkou v dánské historii.[1]
Kromě krátké kariéry odborářky (2000-2001) Frederiksenová nikdy neměla jiné zaměstnání než politiku. Poprvé byla zvolena do Folketingu v parlamentních volbách v roce 2001, kdy zastupovala kodaňský okres. Po vítězství sociálních demokratů v parlamentních volbách v roce 2011 ji premiérka Helle Thorning-Schmidtová jmenovala ministryní práce a v roce 2014 se stala ministryní spravedlnosti. Po porážce sociálních demokratů v parlamentních volbách v roce 2015 se Frederiksenová stala předsedkyní sociálních demokratů a vůdcem opozice.[2] V parlamentních volbách v roce 2019 získal blok levicových a středolevicových stran ve Folketingu většinu. Frederiksenová byla následně královnou Margrethe II. pověřena vedením jednání o sestavení nové vlády a 27. června složila přísahu jako premiérka, v úřadu nahradila Larse Løkkeho Rasmussena. V prosinci 2021 se stala nejdéle úřadující ženou v čele vlády v Evropské unii.
Frederiksenová byla oceňována za to, jak se jí podařilo provést zemi pandemií covidu-19, její kabinet se ale stal terčem kritiky kvůli kontroverznímu rozhodnutí z roku 2020 vybít kvůli obavám z nové mutace koronaviru všech až 17 milionů norků, chovaných na kožešinu. V říjnu 2020 ohlásila premiérka pod tlakem Radikální liberální strany, jedné ze stran podporujících vládu, předčasné volby na 1. listopad. Sociální demokraté získali 27,5 % hlasů, což je jejich nejlepší výsledek za posledních více než dvacet let.[3] Frederiksenová zůstala premiérkou, naplnila svůj předvolební slib a dohodla se s představiteli pravicových stran na červeno-modré koalici. Dánská královna Markéta II. jmenovala 15. 12. 2022 novou dánskou vládu tří stran Sociální demokracie, Liberální strany a Umírněných, tzv. středovou vládu SVM (S – Socialdemokratiet/Sociální demokracie, V – Venstre/Liberální strana, M – Moderaterne/Umírnění).[4]
Dětství a mládí
Narodila se v Aalborgu do rodiny typografa a učitelky. Jako teenager vedla kampaň za zachování deštných pralesů, ochranu velryb a ukončení apartheidu.[5] Studovala na gymnáziu v rodném městě a pokračovala bakalářským studiem na univerzitě v Aalborgu v oboru administrativa a sociální vědy a magisterským studiem na univerzitě v Kodani v oboru afrických studií.[6]
Politická kariéra
Poslankyně
Frederiksenová pracovala jako poradce pro mládež pro LO, Dánskou konfederaci odborových svazů. V parlamentních volbách v roce 2001, v nichž sociální demokraté poprvé od roku 1920 ztratili prvenství a umístili se na druhém místě, byla zvolena poslankyní za kodaňský okres. Po svém zvolení se stala mluvčí strany pro kulturu, média a rovnost pohlaví.[7] V roce 2002 obdržela cenu Niny Bangové za politickou odvahu, nadšení a působení se sociálním cítěním. Kromě toho obdržela v roce 2012 cenu Ting a je spoluautorkou knih Epostler (2003) a From Fight to Culture (Od boje ke kultuře, 2004). Po prohraných parlamentních volbách v roce 2005 se stala mluvčí strany pro sociální záležitosti. Po volbách působila také jako místopředsedkyně parlamentní skupiny sociálních demokratů.[7] V parlamentních volbách v roce 2007, v nichž sociální demokraté ztratili další dva mandáty, získala Frederiksenová 27 077 hlasů, což ji zařadilo na sedmé místo v žebříčku dánských politiků s největším počtem hlasů.[8]
Po parlamentních volbách v roce 2011, které umožnily vládu sociálních demokratů, působila Frederiksenová v letech 2011 až 2014 pod premiérkou Helle Thorning-Schmidtovou jako ministryně práce a od roku 2014 jako ministryně spravedlnosti až do doby, kdy ji vystřídala v čele strany. Jako ministryně práce stála v čele reformy předčasných důchodů, flexibilních pracovních míst a systému zaměstnanosti.[9]
Předsedkyně sociálních demokratů
Po těsné porážce sociálních demokratů v parlamentních volbách v roce 2015 Thorning-Schmidtová odstoupila a Frederiksenová zvítězila v následných volbách do vedení strany a stala se vůdcem opozice. V ekonomických otázkách se strana vrátila k levicovému zaměření a zároveň zaujala konzervativní postoj k imigraci.[10]
Předsedkyně vlády
Parlamentní volby 2019
Opoziční sociální demokraté si přízeň voličů v roce 2019 získali sliby zvýšit veřejné výdaje a omezit přistěhovalectví. Sama Frederiksenová představila v roce 2018 projekt počítající s návratem migrantů do afrických táborů pod dohledem Organizace spojených národů.[5]
V parlamentních volbách 2019 získali sociální demokraté další křeslo, zatímco podpora Dánské lidové strany a Liberální aliance se propadla a Larse Løkkeho Rasmussena to stálo většinu v parlamentu. Jelikož o volebním výsledku nebylo pochyb, Rasmussen uznal porážku.[11] Frederiksenová se 27. června 2019 stala premiérkou a stanula v čele výhradně sociálnědemokratické menšinové vlády podporované červeným blokem Sociálně-liberální strany, Červeno-zelené aliance a Zelené levice.[12] Přestože Frederiksenová během volební kampaně vystupovala s protiimigračním postojem, krátce po převzetí vlády změnila svůj postoj k imigraci tím, že povolila více zahraniční pracovní síly a zrušila vládní plány na zadržování cizozemských zločinců v zahraničí.[13]
Zahraniční politika
Frederiksenová si získala mezinárodní pozornost v srpnu 2019, kdy tehdejší americký prezident Donald Trump zrušil státní návštěvu Dánska poté, co odmítla prodat Grónsko, autonomní území Dánského království.[5] Deník The Wall Street Journal informoval 15. srpna, že Trump se svými poradci diskutoval o možnosti koupě Grónska.[14] Kim Kielsen, tehdejší grónský premiér, reagoval prohlášením, že Grónsko není na prodej.[15] 18. srpna, poté, co Bílý dům tuto informaci potvrdil, Frederiksenová zopakovala Kielsenův komentář a uvedla, že „Grónsko není dánské. Grónsko patří Grónsku“ a diskusi označila za absurdní.[16] 20. srpna Trump zrušil státní návštěvu plánovanou na 2.-3. září s konkrétním odkazem na odmítnutí Frederiksenové diskutovat o možném prodeji.[17]
Na žádost Spojených států zahájila Frederiksenová počátkem roku 2022 diplomatická jednání o možné přítomnosti amerických vojáků na dánském území.[18]
Na společné tiskové konferenci s ukrajinským prezidentem Zelenským na letecké základně Skrydstrup dne 20. srpna 2023 přislíbila, že Dánsko daruje Ukrajině 19 stíhaček F-16.[19]
Ruská invaze na Ukrajinu v roce 2022
Po ruské invazi na Ukrajinu v roce 2022 zahájila vláda Frederiksenové politická jednání s pěti hlavními politickými stranami Folketingu (Sociálně-liberální strana, Socialistická lidová strana, Venstre a Konzervativní lidová strana) a 4. března 2022 představila „Národní dohodu o dánské bezpečnostní politice“,[20] která obsahovala výrazné zvýšení dánských výdajů na obranu, mimořádný příděl 7 miliard dánských korun na obranu, plán nezávislosti na ruském plynu a referendum o připojení ke společné obraně EU.[21] Země postupně zvýší výdaje na obranu na 2 % HDP do roku 2033 (jak bylo dohodnuto v rámci NATO), což odpovídá zvýšení ročních výdajů na obranu o přibližně 18 miliard DKK (2,65 miliardy USD).[22]
Dne 21. dubna navštívila Frederiksenová společně se španělským premiérem Pedrem Sánchezem prezidenta Volodymyra Zelenského v hlavním městě Ukrajiny Kyjevě. Na setkání Frederiksenová přislíbila navýšení zbrojní a vojenské pomoci Ukrajině o 600 milionů dánských korun, čímž tehdejší celková dánská pomoc dosáhla 1 miliardy dánských korun.[23] Dánsko již dříve zaslalo ukrajinské armádě 2 700 kusů lehkých protitankových zbraní M72 LAW.[24]
V únoru 2024 Frederiksenová informovala o uzavření dánsko-ukrajinské bezpečnostní dohody, ve které se Dánsko zavazuje poskytovat Ukrajině vojenskou podporu během následujících 10 let. Zároveň Dánsko oznámilo, že Ukrajině poskytne nový balík vojenské pomoci v hodnotě 1,7 miliardy dánských korun, který zahrnuje i finance na pořízení 15 tisíc dělostřeleckých granátů, jež budou darovány v následujících měsících. Premiérka [[Mette .[25]
Evropská unie
V roce 2020 byla Frederiksenová dánskými internetovými novinami Altinget označena za „nejeuroskeptičtější dánskou premiérku v historii“,[26] protože často kritizovala reakci EU na pandemii covidu-19 a její očkovací program.
Během referenda o společné obraně Evropské unie v roce 2022 vedla Frederiksenová kampaň pro zachování existující výjimky z obranné a bezpečnostní politiky EU.[27] Dánové v referendu odsouhlasili připojení země ke společné bezpečnostní a obranné politice unie.[28] Již dříve jako ministryně spravedlnosti podpořila v referendu v roce 2015 zrušení výjimky z justiční politiky.[29]
Úniky plynu z plynovodu Nord Stream
Frederiksenová uvedla, že úniky plynu z plynovodu Nord Stream v roce 2022 byly sabotáží, a zároveň upozornila, že se nejednalo o útok na Dánsko, protože k nim došlo v mezinárodních vodách.[30] Frederiksenová odcestovala do Londýna a Bruselu, aby o únicích jednala s britskou premiérkou Liz Trussovou, předsedou Evropské rady Charlesem Michelem a generálním tajemníkem NATO Jensem Stoltenbergem.[31] Telefonicky hovořila také s francouzským prezidentem Emmanuelem Macronem. Všem, s nimiž hovořila, zopakovala, že je třeba zvýšit dohled nad kritickou infrastrukturou a že hrozby ruského prezidenta Vladimira Putina musí brát vážně.[32]
Pandemie covidu-19
Frederiksenová vedla reakci dánské vlády na pandemii covidu-19.[33] V roce 2020 vydala příkaz chovatelům norků, aby kvůli pandemii utratili miliony zvířat, toto rozhodnutí se později ukázalo jako protiústavní.[34] Do roku 2021 spojila své síly s rakouským kancléřem Sebastianem Kurzem a izraelským premiérem Benjaminem Netanjahuem a založili společný fond pro výzkum a vývoj a případně i výrobní zařízení na vakcíny proti covidu, aby si zajistili dlouhodobé zásoby pro posilovací očkování nebo pro boj s mutacemi viru.[35]
Vedení NATO
V květnu 2023 se objevily spekulace, že by se mohla po Jensu Stoltenbergovi, jehož mandát končí v září 2023, usednout v čele NATO. Frederiksonová ale takové spekulace odmítla.[36]
Osobní život
Frederiksenová se v roce 2014 rozvedla, z prvního manželství má dceru a syna.[5] Dne 15. července 2020 se provdala za svého dlouholetého přítele Bo Tengberga, filmového režiséra. Vzali se v kostele Magleby na ostrově Zealand.[37]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mette Frederiksen na anglické Wikipedii.
- ↑ Denmark forms left-leaning government – DW – 06/26/2019. dw.com [online]. [cit. 2023-05-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Mette Frederiksen / The Danish Parliament [online]. [cit. 2020-05-20]. Dostupné online.
- ↑ Změna se nekoná. Sociální demokraté a levice v Dánsku udrželi těsnou většinu. iDNES.cz [online]. 2022-11-01 [cit. 2023-05-20]. Dostupné online.
- ↑ Vláda Dánska | Velvyslanectví České republiky v Kodani. www.mzv.cz [online]. [cit. 2023-05-20]. Dostupné online.
- ↑ a b c d V Dánsku mají novou vládu. Kvůli výdajům na zbrojení zrušila státní svátek. iDNES.cz [online]. 2022-12-15 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
- ↑ Mette Frederiksen / The Danish Parliament [online]. [cit. 2020-05-20]. Dostupné online.
- ↑ a b Mette Frederiksen / The Danish Parliament [online]. [cit. 2020-05-20]. Dostupné online.
- ↑ Mette Frederiksen slog Mogens Lykketoft | Nyheder. DR [online]. 2007-11-14 [cit. 2023-05-21]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ FAHNØE, Sanne. Mette F. om konsekvenser af sin egen reform: Det er jeg oprigtigt ked af. www.bt.dk [online]. 2018-09-23 [cit. 2023-05-21]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ Danish left veering right on immigration [online]. 2018-09-06 [cit. 2023-05-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Denmark election: Social Democrats win as PM admits defeat. BBC News. 2019-06-05. Dostupné online [cit. 2023-05-22]. (anglicky)
- ↑ Denmark forms left-leaning government – DW – 06/26/2019. dw.com [online]. [cit. 2023-05-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Denmark gets new left-wing government with plans to increase welfare spending and scrap anti-immigration measures. The Independent [online]. 2019-06-26 [cit. 2023-05-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ AP source: Trump has talked about buying Greenland for US - The Washington Post. web.archive.org [online]. 2019-08-16 [cit. 2023-05-22]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2019-08-16.
- ↑ SORENSEN, Martin Selsoe. ‘Greenland Is Not for Sale’: Trump’s Talk of a Purchase Draws Derision. The New York Times. 2019-08-16. Dostupné online [cit. 2023-05-22]. ISSN 0362-4331. (anglicky)
- ↑ Danish PM says Trump's idea of selling Greenland to U.S. is absurd. Reuters. 2019-08-18. Dostupné online [cit. 2023-05-22]. (anglicky)
- ↑ Trump cancels Denmark visit amid spat over sale of Greenland. BBC News. 2019-08-21. Dostupné online [cit. 2023-05-22]. (anglicky)
- ↑ REUTERS. Denmark talks on hosting U.S. troops not triggered by Ukraine crisis-PM. Reuters. 2022-02-10. Dostupné online [cit. 2023-05-22]. (anglicky)
- ↑ Dánsko věnuje Ukrajině 19 stíhaček F-16, Nizozemsko se připojí s nespecifikovaným počtem strojů
- ↑ National agreement on Danish security policy. en.kriseinformation.dk [online]. [cit. 2023-05-22]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-05-22. (anglicky)
- ↑ Nationalt kompromis om dansk sikkerhedspolitik. Regeringen.dk [online]. [cit. 2023-05-22]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ Denmark to Hold Referendum on Joining EU's Common Defense. www.usnews.com [online]. [cit. 2023-05-21]. Dostupné online.
- ↑ REUTERS. Denmark, Spain PMs pledge more weapons to Ukraine in visit to Kyiv. Reuters. 2022-04-21. Dostupné online [cit. 2023-05-22]. (anglicky)
- ↑ Danmark sender våben til Ukraine: 'Vi ser en enestående heroisk indsats fra ukrainerne, og vi ønsker at hjælpe' | Indland | DR. web.archive.org [online]. 2022-02-27 [cit. 2023-05-22]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2022-02-27.
- ↑ ČTK. Dánsko spolu s Českem a dalšími státy podpoří Ukrajinu. Poskytnou jim finance na pořízení munice. irozhlas.cz [online]. Český rozhlas, 2024-02-22 [cit. 2024-02-23]. Dostupné online.
- ↑ Mette Frederiksen er historiens mest EU-skeptiske statsminister. Altinget.dk [online]. 2020-01-29 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
- ↑ Forsvarsforbeholdet skal til folkeafstemning 1. juni, og Forsvaret skal styrkes. DR [online]. 2022-03-06 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ NALEJVACOVA. Dánsko v referendu schválilo posílení bezpečnostní spolupráce s EU [online]. 2022-06-02 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
- ↑ Ét forbehold blev stemt væk, ét blev uaktuelt, men de to sidste kan leve mange år endnu. DR [online]. 2022-06-02 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ Mette Frederiksen: Myndigheder vurderer, at lækager var bevidst sabotage. DR [online]. 2022-09-27 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ Mette Frederiksen har holdt møde med Liz Truss om gaslækager | Nyheder. DR [online]. 2022-10-01 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ Mette Frederiksen: Der kan ske ting, som vi ikke har haft fantasi til at forestille os. DR [online]. 2022-10-01 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online. (dánsky)
- ↑ Analyse: Stilsikker Mette Frederiksen tog corona-stikkene hjem. Altinget.dk [online]. 2021-01-01 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
- ↑ Plán na vybití norků kvůli mutaci koronaviru stál dánského ministra křeslo. iDNES.cz [online]. 2020-11-18 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
- ↑ Izrael, Rakousko a Dánsko založí společný fond, ze kterého budou financovat.... Lidovky.cz [online]. [cit. 2023-05-23]. Dostupné online.
- ↑ Do čela NATO se spekuluje o dánské premiérce Frederiksenové. Novinky.cz [online]. Borgis, 2023-06-05 [cit. 2023-06-05]. Dostupné online.
- ↑ NAST, Condé. Denmark’s Prime Minister Mette Frederiksen finally marries film director boyfriend. Tatler [online]. 2020-07-16 [cit. 2023-05-23]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mette Frederiksenová na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Seal/Logo of the Ministry of State of Denmark
(c) President.gov.ua, CC BY 4.0
Meeting of the President of Ukraine with the Prime Ministers of Spain and Denmark
Autor: FinnishGovernment, Licence: CC BY 2.0
Kuvassa vasemmalla Tanskan pääministeri Mette Frederiksen ja oikealla Suomen pääministeri Sanna Marin
<a href="http://www.valtioneuvosto.fi/ajankohtaista/kuvapankki/kuvaoikeudet-flickr/fi.jsp" rel="noreferrer nofollow">Kuvien käyttöehdot</a> - <a href="http://www.valtioneuvosto.fi/ajankohtaista/kuvapankki/kuvaoikeudet-flickr/sv.jsp" rel="noreferrer nofollow">Villkor för att använda bilderna</a> - <a href="http://www.valtioneuvosto.fi/ajankohtaista/kuvapankki/kuvaoikeudet-flickr/en.jsp" rel="noreferrer nofollow">Use and rights</a>
© Danish Prime Minister’s Office