Michalská (Praha)
| |||
---|---|---|---|
![]() Pohled na ulici od Uhelného trhu | |||
Umístění | |||
Stát | ![]() | ||
Město | Praha | ||
Městská část | Praha 1 | ||
Čtvrť | Staré Město | ||
Poloha | 50°5′6,57″ s. š., 14°25′11,78″ v. d. | ||
Začíná na | Uhelný trh | ||
Končí na | Hlavsova | ||
Další údaje | |||
PSČ | 110 00 | ||
Kód ulice | 456209 | ||
![]() | |||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Michalská ulice na Starém Městě v Praze spojuje Uhelný trh a Hlavsovu uličku. Dříve vedla až na Staroměstské náměstí, později bylo vyústění zastavěno Richterovými domy. Název dostala podle kostela svatého Michaela archanděla postaveného v 2. polovině 12. století.[1]
Historie a názvy
Kostel svatého Michaela archanděla byl postaven ve 12. století v románském slohu v kupecké osadě u tržiště, přiléhal k němu hřbitov. Po zrušení hřbitova, ke kterému došlo zřejmě po velkém požáru Prahy, byly náhrobní kameny použity jako stavební materiál na dostavbu poškozených domů, jak dokládá nález v domu č.21. Původní název ulice byl "U svatého Michala", "Za svatým Michalem", dočasně v 60. letech 18. století se nazývala "Melounová" podle domu U Zlatého melouna na čísle 12, pak už má název jen "Michalská".[2] Některé domy mají románské sklepní základy. V období raného a vrcholného středověku, kdy hlavní obytnou čtvrtí byla Malá Strana a okolí Vyšehradu, bylo území okolo Rynku (Staroměstského náměstí) vyhrazeno kupcům a dílnám. V písemných pramenech 12. stol. máme zmínky o soustředění německých kupců do prostoru kolem tržiště. Je zřejmé, že vlastníky budov byli právě z velké části německy mluvící kupci a obchodníci. S provozem tržiště byl spojen i velký přepravní ruch s mnoha povozy. Bylo třeba opravovat sedla a postroje, okovávat koně a vozy - kola povozů se okovávala železnými pláty. Byly tu bednáři, jircháři (kožedělci), jejichž dílny při zpracovávání kůže odporně páchly, a také kováři, kteří pracovali s otevřeným ohněm, který vydával štiplavý kouř. V Michalské ulici byly obě tyto živnosti přítomny. Kovárna byla zřejmě v domě U Zlatého půlkola (Michalská 21) a ve vedlejším domě U železných vrat. Pro svůj provoz používaly dřevěné uhlí, pálené v milíři na nedalekém Uhelném trhu. Většina oken byla orientována do dvora, takže z ulice či náměstí takový dům musel vypadal jako menší pevnost. Uvažuje se, že přízemní část sloužila jako dílna, skladiště a zároveň prostor k obchodním transakcím, v prvním a druhém patře byly soukromé místnosti, kde bydlela rodina.
Pro nebezpečí požárů a zejména po velkém požáru Starého města a Petrské vsi na pravém břehu Prahy roku 1689, kdy shořelo 766 obytných domů, byly kovárny odsunuty za hradby. V průběhu staletí a zejména při regulaci Vltavy se zvedla úroveň chodníku o více než metr, jak je vidět u paty gotického portálu kostela Sv.Michaela Archanděla. Původní přízemní prostory domů v Michalské ulici se staly sklepními prostory, většina domů má tedy dvoupodlažní sklepy.
V 18. a 19. století se Michalská ulice vyprofilovala jako místo s koženým zbožím a kožešinami, kde se dají koupit jelenicové rukavice, norkové či persiánové pláště nebo beránčí kožešiny do kočárů.
Budovy, firmy a instituce
- nárožní dům U Červeného raka - Michalská 1 a Uhelný trh[3]
- Dům U Isidorů - Michalská 2, Havelská 1, Uhelný trh 5[4]
- Dům U Zlatého kohouta - Michalská 3 a Vejvodova 12[5]
- Dům U Žluté růže - Michalská 5 a Vejvodova 14[6]
- U Zlaté váhy - Michalská 6 a Havelská 3[7]
- Sedlecký dům - Michalská 7 a Jilská 10[8]
- Dům U Kutovců - Michalská 8 a Havelská 5[9]
- U Finků - Michalská 10, Havelská 7[10]
- Dům U Tří tykví - Michalská 11[11]
- Dům U Zlatého melounu - Michalská 12[12]
- U zlatého říšského jablka - Michalská 15[13]
- U Tří bratří - Michalská 16[14]
- Dům U Železných dveří - Michalská 19 a Jilská 18[15]
- Dům U Červeného orla - Michalská 23, Jilská 22[16]
- U Zlatého půlkola - Michalská 21[17]
- Richtrův dům - Michalská 25 a Malé náměstí 11[18]
- klášter servitů - Michalská 20, 27 a 29[19]
Odkazy
Reference
- ↑ Archivovaná kopie. previous.npu.cz [online]. [cit. 2018-02-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2018-02-13.
- ↑ Archivovaná kopie. www.praha1.cz [online]. [cit. 2018-02-12]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-02-12.
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38491%2F1-211&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38594%2F1-272&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38493%2F1-212&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38495%2F1-213&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38592%2F1-271&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=44520%2F1-227&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38590%2F1-270&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38588%2F1-269&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38511%2F1-221&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38497%2F1-214&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38507%2F1-219&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38501%2F1-216&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38505%2F1-218&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38527%2F1-232&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38503%2F1-217&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38538%2F1-239&presenter=ElementsResults
- ↑ http://pamatkovykatalog.cz/?mode=parametric&indexId=38207%2F1-34&presenter=ElementsResults
Literatura
- RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Praha: Pavel Körber, 1903-1904. 1246 s. Dostupné online. Kapitola Michalská, s. 733–738.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Michalská na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Levý horní roh uliční tabule.
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Pravý horní roh uliční tabule.
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Levý dolní roh uliční tabule.
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Pravý dolní roh uliční tabule.
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: cs:ŠJů, Licence: CC BY-SA 3.0
Předmětem tohoto obrázku je kulturní památka České republiky evidovaná
v Ústředním seznamu kulturních památek pod rejstříkovým číslem: