Mikulandská
| |||
---|---|---|---|
(c) autor: ŠJů, Wikimedia Commons, CC BY-SA 3.0 Mikulandská ulice, pohled směrem k Národní třídě | |||
Umístění | |||
Stát | ![]() | ||
Město | Praha | ||
Městská část | Praha 1 | ||
Čtvrť | Nové Město | ||
Poloha | 50°4′53,04″ s. š., 14°25′5,16″ v. d. | ||
Začíná na | Ostrovní | ||
Končí na | Národní třída | ||
Historie | |||
Starší názvy | Pasířská, Malá Panská Nikolandská | ||
Další údaje | |||
Délka | 120 m | ||
Počet adres | 10 | ||
PSČ | 110 00 | ||
Kód ulice | 456250 | ||
![]() | |||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Mikulandská ulice (dle Jüttnerova plánu Prahy [1816] Nikolandská ulice, v němčině [1791, 1842 ad.] Nikolander Gasse) se nachází na území městské části Praha 1, v městské čtvrti a katastrálním území Nové Město. Ulice sousedí na jedné straně s Národní třídou a na druhé straně s příčně vedenou Ostrovní ulicí.
Historie
Brzy po vytyčení Nového Města se sem začali stěhovat měšťané, jejich domy jsou zaznamenávány průběžně od 70. let 14. století. V 15. stoleté se ulice nazývala Pasířská, v 17. století podle panských domů Malá Panská a dále Nikolandská.[1] Název odkazuje zřejmě na majitele jednoho z domů v ulici, který se jmenoval Mikuláš.[2] Dlouhá je cca 120 m a je zde 10 domů.
V podloubí Schirdingovského paláce na rohu Národní a Mikulandské ulice se odehrála 17. listopadu 1989 nejbrutálnější část policejního zásahu, který odstartoval Sametovou revoluci.
Dne 17. července 2018 se v průběhu stavebních prací zřítila část segmentových cihlových kleneb ve třech podlažích chodbového traktu domu Mikulandská 5, čp. 134/II. Kvůli tomuto incidentu byla uzavřena celá ulice i část Národní třídy. Na místě zasahovaly všechny složky integrovaného záchranného systému.[3]
Budovy a instituce
- západní strana
- Drn, moderní polyfunkční objekt na rohu ulic Národní a Mikulandské, vchod z Národní třídy
- Schönkirchovský palác čp. 135/II, Mikulandská 7. Řadový barokní palác s rokokovou fasádou dal postavit hrabě František Josef ze Schönkirchu v letech 1729-1734, prvním majitelem byl Albrecht Schönkirch, svobodný pán ze Schönkirchu. Později nazýván také Nostický. Dům byl počátkem 20. století zvýšen o jedno patro. V letech 1931–1949 část sloužila Umělecké a aukční síni Václava Hořejše. Nyní v 1. patře sídlí Galerie Zdeňka Sklenáře[4]. Naposledy byl dům částečně rekonstruován do roku 2017 v návaznosti na výstavbu sousedního Drnu.[5] Ve dvoře je restaurace a uprostřed stojí kovová plastika stromu.
- Budova Technologického centra Vysoké školy uměleckoprůmyslové, čp. 134/II Mikulandská 5 - čtyřpodlažní novorenesanční objekt bývalé německé státní reálné školy z let 1890-1893 (navrhl a postavil arch. Václav Nekvasil) v letech 2017-2021 byla podle projektu kolektivu architektů a designérů - pedagogů UMPRUM zásadně přestavěna . Všechny stěny a patra interiérů byly vybourány, zůstala pouze fasáda do ulice. Budova má uvnitř atrium a většinou skleněné stěny, byla zvýšena o páté patro a plochou vyhlídkovou terasu, čímž se zvedla nad střechy okolních domů, ale zůstala o jedno patro níže než nárožní DRN. Před tím zde byla první státní německá reálka v Praze,[6] po ní Základní škola Brána jazyků a Národní pedagogická knihovna J. A. Komenského.
- Rohový dům čp. 132/II, Mikulandská 1/Ostrovní 17, novobarokní nájemní dům z roku 1897, na portálu malba madony s Ježíškem; v přízemí sídlí knihkupectví Ostrov[7]
- Východní strana
- Kralovický dům čp. 123/I, Mikulandská 2/ Ostrovní 19, rohový klasicistní dům
- Nájemní dům čp. 122/II Na Studenci, Mikulandská 4; dvě pamětní desky na fasádě připomínají, že zde generál Josef Bílý v březnu roku 1939 založil vojenskou odbojovou skupinu Obrana národa, její členové včetně zakladatele byli nacisty popraveni.
- Grishko, dodavatel baletního a tanečního oblečení, Mikulandská 4
- Dům čp. 121/II Mikulandská 6, barokní dům, s novobarokní fasádou od Arnošta Jenšovského[8]
- Dům čp. 122/II U dvou zlatých lvů barokní dům s klasicistní fasádou, Mikulandská 8, v přízemí v letech 1992-2017 sídlily Pražské starožitnosti Zdeňka Uhlíře, nyní Art kabinet Zika[9]
- Dům čp. 119/II Mikulandská 10, klasicistní Kaňkův nájemní dům, na portálu mramorová kartuše s nápisem ALDES FUND Dr. J. Kanka; na fasádě pamětní deska MUDr. Jana Maye, v přízemí Království hodin (prodejna a opravna starožitných kapesních a náramkových hodinek)
- Schirdingovský palác čp. 118/II, nárožní: Mikulandská 12/Národní 16, sídlo Advokátní komory
Odkazy
Reference
- ↑ LAŠŤOVKA, Marek a kolektiv, Pražský uličník I., (A_N), Libri Praha 2012, s. 457
- ↑ MČ Praha 1, Uličník - historie ulic. www.praha1.cz [online]. [cit. 2009-07-30]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-03-21.
- ↑ V centru Prahy se zřítila část budovy. Hasiči v nestabilním domě pátrají po lidech. ct24.ceskatelevize.cz [online]. 2018-07-17 [cit. 2018-07-17]. Dostupné online.
- ↑ webové stránky galerie
- ↑ NOVÁK, Miloš. Rekonstrukce zastřešení Schönkirchovského paláce. konstrukce.cz [online]. 2017-11-14 [cit. 2018-07-17]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-07-17.
- ↑ RUTH, František, Kronika královské Prahy a obcí sousedních I., Praha 1905, s. 193.
- ↑ http://www.knihkupectviostrov.cz/kontakt
- ↑ Arnošt Jenšovský | Architekti | Královéhradecký architektonický manuál. kam.hradcekralove.cz [online]. [cit. 2022-05-31]. Dostupné online.
- ↑ https://www.artkabinet.cz/o-nas.html
Literatura
- BAŤKOVÁ, Růžena a kolektiv autorů: Umělecké památky Prahy 2, Nové Město a Vyšehrad. Academia Praha 1998, s. 226-228
- RUTH, František. Kronika královské Prahy a obcí sousedních. Praha: Pavel Körber, 1903-1904. 1246 s. Dostupné online. Kapitola Mikulandská, s. 738–739.
- STEHLÍK, František. Stehlíkův historický a orientační průvodce ulicemi hlavního města Prahy. Praha: Stehlík, 1929. Dostupné online. - heslo Mikulandská, s. 208.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mikulandská na Wikimedia Commons
- Google Street View
Média použitá na této stránce
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Levý horní roh uliční tabule.
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Pravý horní roh uliční tabule.
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Levý dolní roh uliční tabule.
Autor: Pokud má díla používáte mimo projekty Wikimedia, ocenil bych upozornění.
Nekopírujte tento soubor nelegálně ignorováním licenčních podmínek níže jako by bylo volné dílo. Pokud byste rádi dostali speciální svolení, licenci nebo byste chtěli zakoupit tento obrázek, prosím, kontaktujte mě pro sjednání podmínek.
Více z mé práce najdete v mé osobní galerii., Licence: CC BY-SA 4.0Pravý dolní roh uliční tabule.
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
(c) autor: ŠJů, Wikimedia Commons, CC BY-SA 3.0
Praha-Nové Město. Mikulandská, od Ostrovní k Národní.