Motorový vůz M 120.4
Motorový vůz řady M 120.4 | |
---|---|
(c) Rainer Haufe, CC BY-SA 3.0 | |
Řada dle Kryšpína (ČSD) | M 120.4 |
Řada dle UIC (ČR) | 806 |
Přezdívka | věžák |
Základní údaje | |
Výrobce | Tatra Kopřivnice |
Výroba v letech | 1930–1935 |
Počet vyrobených kusů | 89 |
Období provozu | 1930–1958 |
Míst k sezení | 36 |
Míst k stání | 10 |
Hmotnost a rozměry | |
Hmotnost ve službě | 12 500 kg |
Délka přes nárazníky | 10 530/10 610 mm |
Parametry pohonu | |
Uspořádání pojezdu | A 1 |
Trvalý výkon | 75 kW/90 kW |
Maximální povolená rychlost | 50 km/h |
Typ spalovacího motoru | Tatra |
Přenos výkonu | mechanický |
Odkazy | |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Motorové vozy řady M 120.4 (od roku 1988 administrativně řada 806) byly vyráběny pro Československé státní dráhy kopřivnickou vagónkou (nyní Tatra) v letech 1930 až 1935 (celkem 89 kusů) a byly určeny pro osobní dopravu po lokálních tratích. Podle stanoviště strojvedoucího, které je umístěno uprostřed vozu a je vyvýšeno jeden metr nad střechu vozu, se této řadě (a rovněž i dalším podobným) přezdívá „věžák“.
Konstrukce
Vozy řady M 120.4 byly lehké konstrukce s dvounápravovým pojezdem a jedním hnacím dvojkolím. Kostra vozové skříně, vyrobená z ocelových lisovaných profilů, byla vyplněna dřevem a zvenčí oplechována. Vozy byly vybaveny řadovým reverzibilním benzínovým motorem Tatra (zážehový šestiválec) se čtyřrychlostní planetovou převodovkou. Znamenalo to poměrně komplikovanou změnu směru jízdy. Strojvedoucí musel vypnout motor, změnit sadu vaček pro opačný směr a pak teprve mohl opět nastartovat opačným směrem. Stanoviště strojvedoucího se nacházelo ve vyvýšené kabině uprostřed vozu společně s palivovou nádrží a chladiči. Obě čela vozu byla průchozí, v jednom z nich se nacházelo WC. Vstup do vozu byl zajištěn z každé strany jedněmi dveřmi uprostřed bočnice. Vozy od inventárního čísla 25 byly mírně prodlouženy, od čísla 70 měly výkonnější motor a posledních 10 jich bylo vyrobeno s lehce upravenou vozovou skříní (obdélníková místo původní osmiboké).
Vývoj, výroba a provoz
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/Olomouc%2C_hlavn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD%2C_M_120.417_%283%29.jpg/220px-Olomouc%2C_hlavn%C3%AD_n%C3%A1dra%C5%BE%C3%AD%2C_M_120.417_%283%29.jpg)
Řada M 120.4 byla vyvinuta jako robustnější a výkonnější nástupce řady M 120.3, jejichž vozy byly až příliš lehké. První dva vozy řady M 120.4 (prototypy) byly postaveny na základě objednávky ministerstva železnic v roce 1930. Brzo na to začala sériová výroba, která trvala do roku 1935. Celkem (včetně prototypů) bylo vyrobeno 89 vozů řady M 120.4, která se tak stala jednou z nejpočetnějších řad motorových vozů ČSD před druhou světovou válkou, čímž významně přispěla k motorizaci osobní dopravy na regionálních tratích v Československu. Po mnichovské dohodě byla část vozů předána Německým říšským dráhám (Deutsche Reichsbahn). Ve velkém začaly být vyřazovány po začátku dodávek „hurvínků“ – vozů řady M 131.1 v roce 1948. Poslední „věžák“ řady M 120.4 dojezdil v osobním provozu v roce 1958, některé z nich ale byly nadále využívány jako služební vozidla.
Do současnosti se zachoval vůz M 120.417 z roku 1931 v majetku Národního technického muzea, který byl náročně renovován v 80. letech 20. století (rekonstrukce dokončena 1989) v šumperském depu. Při renovaci byly použity díly i dalších „věžáků“: M 120.477 a M 130.218. Až do roku 1999 byl rekonstruovaný vůz označen jako M 120.437, poté byl přeznačen na své původní číslo M 120.417. V současnosti je také administrativně označen jako 806.417 (nikoliv však fyzicky) a je příležitostně využíván jako historické vozidlo. Deponován je v Šumperku.
Druhým zachráněným vozem je M 120.459 z roku 1932 patřící spolku Muzeum Technických Zajímavostí z Chocně, které jeho skříň v roce 2021 odkoupilo a dovezlo ze zahrady rodinného domu na Moravě. Vůz byl umístěn na provizorní dílenské podvozky a je deponován pod střechou.[1]
Třetí zachovaný vůz M 120.485 byl vyroben v roce 1935, v současnosti je majetkem firmy LOKO-MOTIV Chomutov a je umístěn v železničním muzeu v Křimově. Vůz je částečně rekonstruován (např. osazen motor a elektroinstalace).
Odkazy
Reference
- ↑ M 120.459 [online]. Mtzchocen.cz [cit. 2023-10-11]. Dostupné online.
Související články
Literatura
- BITTNER, Jaromír, a kol. Malý atlas lokomotiv 2007. Praha: Gradis Bohemia, 2006. ISBN 80-86925-02-1.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Motorový vůz M 120.4 na Wikimedia Commons
- ZLINSKÝ, Zbyněk. Motorové vozy na našich kolejích: řada M 120.4 [online]. Vlaky.net, 2007-07-12 [cit. 2009-04-17]. Dostupné online.
- Motorové vozy ČSD - M 120.4 [online]. Parostroj.net, rev. 2001-06-24 [cit. 2009-04-17]. Dostupné online.
- PŘEDOTA, Honza. Motorizace osobní vozby ČSD - díl III.: Motorové vozy řady M120.4 [online]. Pokolejich.cz, 2009-02-09 [cit. 2009-04-17]. Dostupné online.
Média použitá na této stránce
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
(c) Rainer Haufe, CC BY-SA 3.0
Motorový vůz M 120.417 železničním muzeu v Lužné u Rakovníka
Autor: Harold, Licence: CC BY 3.0
Motorový vůz M 120.417, Olomouc hlavní nádraží
(c) Rainer Haufe, CC BY-SA 3.0
Strojvedoucí opouští řídicí kabinu v motorovém voze M 120.417, tzv. věžáku