Moxování
Moxování (čínsky 灸; „tiü“) patří mezi terapie tradiční čínské medicíny, která spočívá v pálení sušeného pelyňku na určitých bodech na těle. Hraje důležitou roli v tradičních lékařských systémech Číny, Tibetu, Japonska, Koreje, Vietnamu a Mongolska. Dodavatelé obvykle nechávají pelyněk zrát a rozemelou ho na chmýří. Praktikující ho pak pálí nebo dále zpracovávají do doutníkového tvaru. Mohou ho používat nepřímo, pomocí akupunkturních jehel, nebo ji pálit na kůži pacienta.
Moxování je propagováno jako léčba nejrůznějších onemocnění, ale jeho používání není podloženo důkazy a nese s sebou riziko nežádoucích účinků.[1]
Historie
První evropské poznámky o moxování se objevují v dopisech a zprávách portugalských misionářů v Japonsku v 16. století. Nazývali ji botão de fogo („ohnivý knoflík“), což byl termín původně používaný pro kauter s kulatou hlavou. Hermann Buschoff, který v roce 1674 vydal první západní knihu o této problematice (anglické vydání 1676), používal japonskou výslovnost mogusa. Protože se „u“ nevyslovuje příliš silně, psal ho „moxa“. Pozdější autoři spojili „moxa“ s latinským slovem combustio („hořící“).[2][3]
Korejský folklór připisuje rozvoj moxování legendárnímu císaři Tangunovi.[4]
První moderní vědeckou publikaci o moxování napsal Hara Shimetarō, japonský lékař, který v roce 1927 provedl hloubkový výzkum hematologických účinků moxování.[5] O dva roky později byla jeho doktorská disertační práce na toto téma přijata Lékařskou fakultou císařské univerzity v Kjúšú. Harova nejnovější publikace se objevila v roce 1981.[6]
Teorie a praxe
Hořící moxa se používá k zahřívání oblastí a meridiánových bodů se záměrem stimulovat oběhovou soustavu skrze body a navodit plynulejší tok krve a čchi. Někteří praktici se domnívají, že moxováním se dají léčit stavy spojené s „chladem“ nebo „nedostatkem jang“ v čínské medicíně a může sloužit k otáčení dětí v děloze.[7][8]
Moxování má být obzvláště účinné při léčbě chronických problémů, „deficitních stavů“ (slabosti) a v gerontologii. Pien Chueh (fl. asi 500 př. n. l.), jeden z nejznámějších pololegendárních lékařů čínského starověku a první specialista na moxování, se ve svém klasickém díle Chuang- ťi Nej-ťing zabýval výhodami moxování oproti akupunktuře. Tvrdil, že moxování může dodat tělu novou energii a může léčit jak nadbytek, tak nedostatek.
Praktici mohou v kombinaci s moxou používat akupunkturní jehly vyrobené z různých materiálů v závislosti na směru toku čchi, který chtějí stimulovat.
Existuje několik metod moxování:[9]
- přímá – Přímým zjizvujícím moxováním se na kůži v akupunkturním bodě přiloží malý kužel moxy a pálí se tak dlouho, dokud na kůži nevzniknou puchýře, které se po zahojení zjizví.
- přímá nejizvící – moxibucí se hořící moxa odstraní dříve, než se kůže spálí natolik, že se zjizví.
- nepřímá – Při nepřímém moxování se v blízkosti akupunkturního bodu drží doutník vyrobený z moxy, aby se kůže zahřála, nebo se moxa připevní na akupunkturní jehlu zavedenou do kůže, aby se jehla zahřála.
Účinnost a bezpečnost
Většina výzkumů moxování pochází z Číny a je obecně nekvalitní.[1] Jedná se o nepravděpodobnou léčbu, ale existuje mnoho tvrzení o její účinnosti při nejrůznějších onemocněních, přičemž někteří lékaři ji propagují jako panaceu.[1]
Cochrane Review nalezl omezené důkazy pro použití moxování při korekci polohy dítěte v poloze koncem pánevním a vyzvala k provedení dalších experimentálních studií. Mezi vedlejší účinky patřila nevolnost, podráždění hrdla a bolesti břicha způsobené kontrakcemi.[10] Moxování bylo zkoumáno také při léčbě bolesti,[11] rakoviny,[12] mrtvice,[13] ulcerózní kolitidy,[14] zácpy[15] a hypertenze.[16] Systematické přehledy zjistily, že tyto studie mají nízkou kvalitu a pozitivní výsledky mohou být způsobeny publikační chybou.[17]
Moxování s sebou nese riziko nežádoucích účinků včetně popálenin a infekce.[1]
Při spalování také vznikají jemný prach a odpadní látky, které lze během ošetření vdechovat. Modelové výpočty ukazují, že expozice kouři vznikajícímu při moxování je srovnatelná s pasivním kouřením v restauracích a na diskotékách.[18]
Galerie
První strana knihy Shimetarōa Hary – Vliv moxy na hemoglobin a počet krevních krvinek
Iji Shinbun, č. 1219
10. září 1927
(Shrnutí v esperantu)Tradiční sada na moxování z Ibuki (Japonsko), kde se moxa vyrábí odedávna. Silná vonná tyčinka se používá k zapálení kuželů moxy.
Moxování dvou bodů. Na kůži jsou partné stopy po baňkování.
- (c) National Institute of Korean Language, CC BY-SA 2.0 kr
Moxování hřbetu ruky špalíčky (kužely)
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d ERNST, E. Alternative medicine: a critical assessment of 150 modalities [online]. Cham, Switzerland: Springer, 2019. S. 182–183. ISBN 978-3-030-12600-1. DOI 10.1007/978-3-030-12601-8. (anglicky)
- ↑ MICHEL, Wolfgang. Far Eastern Medicine in Seventeenth and Early Eighteenth Century Germany. S. 67–82. Studies in Languages and Cultures [online]. Faculty of Languages and Cultures, Kyushu University. Roč. 2004, čís. 20, s. 67–82. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ LI, Zhaoguo. Shanghai san lian chu ban she. Shanghai: [s.n.], 2013. 401 s. ISBN 978-7-5426-4084-0, ISBN 7542640844. S. 11. (anglicky)
- ↑ LU, Gwei-Djen; NEEDHAM, Joseph. Celestial lancets: a history and rationale of acupuncture and moxa. London: Routledge, 2002. 427 s. ISBN 0-7007-1458-8. S. 262. (anglicky)
- ↑ HARA, Shimetaro. Sekyū hifu no soshikigakuteki kenkyū. Fukuoka-ika-daigaku-zasshi. 1929, roč. 22, čís. 2, s. 107–133. (japonsky)
- ↑ WATANABE, Shinichiro; HAKATA, Hiroshi; MATSUO, Takashi; HARA, Hiroshi; HARA, Shimetaro. Effects of Electronic Moxibustion on Immune Response I. S. 42–50. Zen Nihon Shinkyu Gakkai zasshi (Journal of the Japan Society of Acupuncture and Moxibustion) [online]. Japan Society of Acupuncture and Moxibustion, 1981. Roč. 31, čís. 1, s. 42–50. DOI 10.3777/jjsam.31.42. (anglicky)
- ↑ Breech baby [online]. Chelsea and Westminster Hospital NHS Foundation Trust [cit. 2021-07-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ NERI, I; AIROLA, G; CONTU, G; ALLAIS, G; FACCHINETTI, F; BENEDETTO, C. Acupuncture plus moxibustion to resolve breech presentation: a randomized controlled study. S. 247–252. The Journal of Maternal-Fetal & Neonatal Medicine [online]. 2004-04-01. Roč. 15, čís. 4, s. 247–252. DOI 10.1080/14767050410001668644.
- ↑ Moxibustion [online]. Acupuncture Today™, 2019-03-16. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ COYLE, Meaghan E; SMITH, Caroline A; PEAT, Brian. Cephalic version by moxibustion for breech presentation. Cochrane Database of Systematic Reviews [online]. 2012-05-16. DOI 10.1002/14651858.CD003928.pub3. PMID 22592693. (anglicky)
- ↑ anglicky; CHOI, Tae-Young; KANG, Jung Won; LEE, Beom-Joon; ERNST, Edzard. Moxibustion for Treating Pain: A Systematic Review. S. 829–838. The American Journal of Chinese Medicine [online]. 2010-01. Roč. 38, čís. 05, s. 829–838. DOI 10.1142/S0192415X10008275. PMID 20821815.
- ↑ LEE, Myeong Soo; CHOI, Tae-Young; PARK, Ji-Eun; LEE, Song-Shil; ERNST, Edzard. Moxibustion for cancer care: a systematic review and meta-analysis. S. 130. BMC Cancer [online]. 2010-12. Roč. 10, čís. 1, s. 130. DOI 10.1186/1471-2407-10-130. PMID 20374659. (anglicky)
- ↑ LEE, Myeong Soo; SHIN, Byung-Cheul; KIM, Jong-In; HAN, Chang-ho; ERNST, Edzard. Moxibustion for Stroke Rehabilitation: Systematic Review. S. 817–820. Stroke [online]. 2010-04. Roč. 41, čís. 4, s. 817–820. DOI 10.1161/STROKEAHA.109.566851. PMID 20150551. (anglicky)
- ↑ LEE, Dong-Hyo; KIM, Jong-In; LEE, Myeong Soo; CHOI, Tae-Young; CHOI, Sun-Mi; ERNST, Edzard. Moxibustion for ulcerative colitis: a systematic review and meta-analysis. S. 36. BMC Gastroenterology [online]. 2010-12. Roč. 10, čís. 1, s. 36. DOI 10.1186/1471-230X-10-36. PMID 20374658. (anglicky)
- ↑ LEE, Myeong Soo; CHOI, Tae-Young; PARK, Ji-Eun; ERNST, Edzard. Effects of moxibustion for constipation treatment: a systematic review of randomized controlled trials. S. 28. Chinese Medicine [online]. 2010. Roč. 5, čís. 1, s. 28. DOI 10.1186/1749-8546-5-28. PMID 20687948. (anglicky)
- ↑ KIM, Jong-In; CHOI, Jun-Yong; LEE, Hyangsook; LEE, Myeong Soo; ERNST, Edzard. Moxibustion for hypertension: a systematic review. S. 33. BMC Cardiovascular Disorders [online]. 2010-12. Roč. 10, čís. 1, s. 33. DOI 10.1186/1471-2261-10-33. PMID 20602794. (anglicky)
- ↑ LEE, Myeong Soo; KANG, Jung Won; ERNST, Edzard. Does moxibustion work? An overview of systematic reviews. S. 284. BMC Research Notes [online]. 2010-12. Roč. 3, čís. 1, s. 284. DOI 10.1186/1756-0500-3-284. PMID 21054851. (anglicky)
- ↑ Gefahrstoffe, Reinhaltung der Luft: air quality control. Institut für Arbeitsschutz der Deutschen Gesetzlichen Unfallversicherung. 1996. Dostupné online. ISSN 0949-8036. (německy)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Moxování na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Moxa v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Související články
Média použitá na této stránce
Traditional moxibustion set from Ibuki (Japan) where mogusa is produced since old times. A thick incense stick is used to light the moxa cones.
(c) National Institute of Korean Language, CC BY-SA 2.0 kr
Tteum (moxibustion)
Autor: Random user 39849958, Licence: CC0
Outline of human male body with glow.
Autor: Mobile wiki, Licence: CC BY 2.5
Taking moxibustion after taking acupuncture.(Kyutoshin)
Autor: WolfgangMichel, Licence: CC0
Hara Shimetarō (
Treatment of Podagra and Chiagra using moxa. Illustration based on the explanations given by Hermann Buschoff in his book "Het podagra" (1674).
Autor: WolfgangMichel, Licence: CC0
First page of Hara Shimetarō: Effects of Moxa on hemoglobin and RBC count. Iji Shinbun 1219, 1927. Summary in Esperanto
Autor: WolfgangMichel, Licence: CC0
Samples of Japanese Moxa. Left to right: processed mugwort (1st stage); processed mugwort (2nd stage); coarse Moxa for indirect moxibustion; usual quality for indirect and direct moxibustion; superior quality for direct moxibustion.
Autor: Markgran, Licence: CC BY-SA 3.0
Material for moxibustion, a warming technique in chinese medicine.