Národní park Poloniny
![]() Národný park Poloniny | |
---|---|
IUCN kategorie II (Národní park) | |
Pohled z Ďurkovce | |
Základní informace | |
Vyhlášení | 1. října 1997 |
Rozloha | 298,05 km2 |
Správa | Správa Národného parku Poloniny se sídlem ve Stakčíně |
Poloha | |
Stát | ![]() |
Kraj | Prešovský |
Souřadnice | 49°4′17″ s. š., 22°32′1″ v. d. |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
Národní park Poloniny (tmavší zelená) a jeho ochranné pásmo (světle zelená) | |
Další informace | |
Web | www |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Národní park Poloniny (slovensky Národný park Poloniny) se nachází na severovýchodním Slovensku, v okrese Humenné, v Prešovském kraji, na hranicích s Polskem a Ukrajinou. Park leží v horském pásmu Bukovské vrchy, které náleží k Východním Karpatům. Národný park Poloniny byl vyhlášen 1. října 1997 na ploše 298,05 km² s ochranným pásmem 109.73 km².[1] Vybrané oblasti parku jsou spolu s dalšími lokalitami na Slovensku, Ukrajině a v Německu zapsány na Seznamu světového dědictví UNESCO pod názvem Původní bukové lesy Karpat a staré bukové lesy Německa.
Název dostal národní park podle polonin, travnatých ploch na hřebenech východních Karpat nad pásmem lesů – zespodu jsou poloniny ohraničeny lesem, nikoli křovinatým pásmem.[2][3][4]
Poloha
Park leží v okrese Snina v Prešovském kraji. Sousedí s národním parkem Bieszczady v Polsku a s Užanským národním parkem na ukrajinské straně. Tyto tři národní parky tvoří spolu s přilehlými lokalitami biosférickou rezervaci Východní Karpaty. Nejvyšší bod parku (1208 m n. m.) leží v místě, kde se setkávají hranice Slovenska, Polska a Ukrajiny. Je to blízko hřebene hory Kremenec. Park je nejvýchodnější a zároveň nejméně obydlenou částí Slovenska. Turistické stezky vedou z vesnic z Nové Sedlice, z Runiny, Topoľu a Uličské Krivé.
Biologie a ekologie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/Wisent.jpg/220px-Wisent.jpg)
Území parku pokrývají z 80 % lesy; převažují přitom bukové a jedlo-bukové porosty.[zdroj?] V Národním parku Poloniny je nejvyšší koncentrace pralesů na Slovensku. Pralesy jsou vyhlášeny národními přírodními rezervacemi. Zejména na hlavním hřebeni Bukovských vrchů jsou časté také poloniny.
Mnohé druhy organismů žijících v NP jsou endemiti. V Poloninách se vyskytuje 800 druhů plísní a 100 druhů lišejníků. V Národním parku Poloniny žije okolo 5981 známých druhů bezobratlých (například 91 druhů měkkýšů, 1472 druhů stejnokřídlých, 819 druhů motýlů, 403 druhů pavouků) a 294 obratlovců. Z obratlovců to je 13 druhů obojživelníků, 8 druhů plazů, 198 druhů ptáků a 55 druhů savců včetně rysa ostrovida, medvěda a vlka.[zdroj?]
V roce 2004 bylo do parku reintrodukováno malé stádo zubra.
Historie kraje
První stopy osídlení sahají do konce mladší doby kamenné (eneolitu). V dalších obdobích bylo osídlení řídké, takže zprávy pocházejí až z období středověku. Na vývoj osídlení měla vliv i valašská kolonizace v 15. a 16. století pasteveckým a zemědělským etnikem označovaným jako Ruthéni či Rusíni. Nejstarší písemně doloženou obcí je Ulič z roku 1450, další vznikaly převážně v 16.-18. století. Svědectvím originálního mistrovství a umu místních obyvatel jsou dřevěné pravoslavné a řeckokatolické kostelíky, z nichž čtyři jsou národními kulturními památkami Slovenska.[zdroj?]
Celé území Polonin a Podkarpatska bylo od 11. století až do 1. světové války součástí Uherského království. Během války zde probíhaly boje mezi rakouskouherskou a ruskou armádou, které připomínají vojenské hřbitovy v několika místních vesnicích.[zdroj?]
Maloplošná chráněná území ve správě Národního parku Poloniny
# | Název | výměra ha | rok vytvoření | stupeň ochrany |
---|---|---|---|---|
1 | Havešová | 171,32 | 1964 | 5. |
2 | Jarabá skala | 359,94 | 1964 | 5. |
3 | Pľaša | 110,8 | 1967 | 5. |
4 | Pod Ruským | 11,1412 | 1988 | 4. |
5 | Rožok | 67,13 | 1965 | 5. |
6 | Stinská | 90,78 | 1986 | 5. |
7 | Stužica | 761,49 | 1965 | 5. |
Přírodní rezervace
# | Název | výměra ha | rok vytvoření | stupeň ochrany |
---|---|---|---|---|
1 | Bahno | 2,78 | 1988 | 5. |
2 | Borsučiny | 83,72 | 1993 | 5. |
3 | Borsukov vrch | 146,7928 | 2015 | 5. |
4 | Bzaná | 15,46 | 1993 | 4. |
5 | Gazdoráň | 17,3 | 1993 | 4. |
6 | Grúnik | 4,6 | 1982 | 4. |
7 | Hlboké | 2,28 | 1988 | 5. |
8 | Ruské | 1,4614 | 1988 | 4. |
9 | Stinská slatina | 2,76 | 1988 | 5. |
10 | Stružnická dolina | 2,24 | 1982 | 4. |
11 | Šípková | 156,32 | 1993 | 5. |
12 | Udava | 391,98 | 1982 | 5. |
13 | Uličská Ostrá | 25,24 | 1993 | 5. |
Území evropského významu (Natura 2000)
Turistický ruch
Národní park je otevřen celoročně. V zimě láká běžkaře, v létě turisty. Kromě několika horských stezek je zde stezka spojující zmíněné dřevěné kostely z 18. století ve vesnicích Topoľa, Uličské Krivé a Ruský Potok.
Světové dědictví
Původní bukové lesy Havešová, Stužica a Rožok (všechny tři jsou v Bukovských vrších) byly díky nenarušenému ekosystému prohlášeny 28. června 2007 UNESCEM za Světové kulturní dědictví. Spolu s jedním místem na Slovensku v pohoří Vihorlat, dalšími šesti na Ukrajině a pěti v Německu jsou na seznamu zapsány pod názvem Původní bukové lesy Karpat a staré bukové lesy Německa. Kvůli nutnosti chránit neobyčejnou hodnotu těchto lesů je veřejnosti přístupný pouze jeden z nich, Stužica.[zdroj?]
Doprava
Rychlíky jezdí do Humenného, odtud lze pokračovat osobním vlakem, který jede přes Sninu do Stakčína. Odtud jezdí autobus (má dlouhé intervaly), kterým se lze dopravit až do nejvýchodněji položené obce Slovenska Nová Sedlica.
Galerie
- Prales ve Stužici
- Prales Stužica
- Zbojský potok
- Dřevěný kostel v obci Uličské Krivé
- Dřevěný kostel v obci Ruský Potok
Odkazy
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Poloniny National Park na anglické Wikipedii a Národní park Poloniny na slovenské Wikipedii.
- ↑ Všeobecná charakteristika [online]. sopsr.sk [cit. 2011-10-28]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ Návraty k divočině. Poloniny [10. část dokumentárního filmového cyklu]. Televizní studio Ostrava. Dramaturg Jaromír Šlosar, režie Petra Všelichová, moderátor Tomáš Kočko. Premiéra 30. 9. 2011 (ČT2)
- ↑ Návraty k divočině. Hlavní tvůrci pořadu [online]. ©1996–2020 [cit. 13. 11. 2020] Dostupné z: https://www.ceskatelevize.cz/porady/10316514721-navraty-k-divocine/5252-tvurci-poradu/
- ↑ HADAČ, Emil; ANDRESOVÁ, Jitka a KLESCHT, Viliam. Vegetace polonin v Bukovských vrších na sv. Slovensku. Preslia: časopis České botanické společnosti. 1988, 60, s. 321–338.
Související články
- Národní parky na Slovensku
- Dřevěné kostely slovenských Karpat
- Stužica
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Národní park Poloniny na Wikimedia Commons
- Národní park Poloniny na Slovakia.travel
- Národní park Poloniny na Stránkách okresu Snina
- Oficiální stránky parku na Sopsr.sk
- Dřevěné kostely na Slovensku
- Poloniny – video z cyklu České televize Návraty k divočině
Média použitá na této stránce
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
Autor: derivative work Виктор_В, Licence: CC BY-SA 3.0
Relief map of Slovakia
Autor: Miro Buraľ, Stakčín, Slovakia, Licence: CC BY-SA 3.0
Tento snímek zobrazuje chráněnou kulturní památku číslo 709-151/1 (other) Slovenské republiky.
Autor: Caroig, Licence: CC BY-SA 3.0
Stužica primeval forest, Slovakia
Autor: Caroig, Licence: CC BY-SA 3.0
Location map of the Plooniny National Park in the Eastern Part of the Prešov Region, Slovakia, ready for the Geobox template, calibrated at en:Template:Geobox locator Prešov Region (East)
(c) Milan Bališin, CC BY-SA 4.0
Výhľad z Ďurkovca smerom do Sedla pod Ďurkovcom a na Pľašu (vpravo) v Národnom parku Poloniny
Autor: Henryk Kotowski na projektu Wikipedie v jazyce angličtina, Licence: CC BY-SA 3.0
European wisent photographed in Białowieża, Poland
Autor: Miro Buraľ, Stakčín, Slovakia, Licence: CC BY-SA 3.0
Tento snímek zobrazuje chráněnou kulturní památku číslo 709-152/0 (other) Slovenské republiky.
Autor: Miro Buraľ, Stakčín, Slovakia, Licence: CC BY-SA 3.0
Tento snímek zobrazuje chráněnou kulturní památku číslo 709-144/1 (other) Slovenské republiky.