Německojazyčné země a území
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Legal_status_of_German_in_Europe.svg/220px-Legal_status_of_German_in_Europe.svg.png)
Němčina ve své spisovné podobě a její dialekty jsou rozšířené v mnoha zemích s různými sounáležitostmi.
Německojazyčné země
Země, v nichž se hovoří primárně německy:
Pro tyto státy se používá souhrnné označení DACH - Deutschland-Austria-Confœderatio Helvetica
Země s německojazyčnou menšinou
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Flag_of_the_German_Community_in_Belgium.svg/220px-Flag_of_the_German_Community_in_Belgium.svg.png)
Řečníci němčiny jsou v menšině v následujících zemích :
- Belgie: německojazyčné společenství v oblasti měst Eupen a Sankt Vith tvoří jeden ze tří celků země;
- Dánsko: na jihu Jutska, poblíž hranic s Německem;
- Francie: v oblasti Alsaska a v departementu Moselle;
- Itálie: v historické oblasti Jižního Tyrolska, dnešní Autonomní provincie Bolzano v Tridentsku-Horní Adiži a v některých odloučených údolích Údolí Aosty a ve Furlansku (asi 2000 osob, což je cca 0,4 % místní populace) ;
- Namibie: někdejší německá kolonie, kde Němci tvoří přibližně 25 % bílého obyvatelstva (asi 30 000 germanofonních obyvate tvoří 1,5 % obyvatelstva); jako jazyk němčinu ovládá nejméně 45 000 osob, zejména v oblasti města Swakopmund;
- Tanzanie: stát tvoří velkou část někdejší Německé východní Afriky (1885-1919): němčina se vyučuje na univerzitách ve městech Dar es Salaam a Tanga. Přibližně 15 000 - 20 000 Tanzánců ovládá němčinu (zejména starší osoby, nebo studenti němčiny). V Dar es Salaamu je pobočka Goethe-Institutu;
- Lucembursko: národní jazyk je lucemburština, avšak obyvatelé hovoří rovnocenně také německy a francouzsky.
Evropské německé společenství bývá nepřesně označováno jako Mittel-Europa („Střední Evropa“), která označuje kulturní komunitu německých mluvčích žijících v zemích pocházejících z bývalé německé říše a říše rakousko-uherské
Obdobně stále existují velmi malé, a často uzavřené komunity:
- Amerika:
- Argentina: v provincii Río Negro kde mnoho Němců z Volhy a Švýcarska založilo společenství (např.: Bariloche) a kde se po druhé světové válce uchýlilo mnoho nacistů,
- Chile: Němečtí a švýcarští přistěhovalce u jezera Llanquihue.
- Brazílie, Mexiko, Paraguay: během 19. století se emigrovalo množství mennonitů a aškenázských Židů, abychom zde našli azyl,
- Spojené státy americké: Němčinu, vedle jidiš, používá většina aškenázských Židů. Také amišové v Pensylvánii užívají psanou formu němčiny, hovorovou řeči je německý dialekt pennsilfaanisch. Středozápad USA zažil během 19. století silnou německou imigraci. V současné době zde již neexistují německojazyčné komunity, ale dosud lze nalézt množství toponomastik;
- Východní Evropě: před druhou světovou válkou existovalo ve východoevropských zemích mnoho německých komunit. Po válce byly velká část těchto komunit ze svých domovů vyhnána nebo emigrovaly do Německa:
- Rumunsko: v Krišaně, Bukovině a především v Sedmihradsku (Siebenbürgen), kde se jim říká „sedmihradští Sasové“ (Siebenbürger Sachsen),
- Polsko: ve Slezsku, v jihovýchodním Prusku (Varmijsko-Mazursko) a v oblasti Gdaňsku (Danzig) díky rozšíření pruského území a Německé říše,
- Česko: příhraniční pásmo českých zemí (Sudety) byly od 12. století osídleny obyvateli německého původu, po druhé světové válce byli ze svých domovů vyhnáni, dnes je němčina jazykem mnoha intelektuálů
- Rusko: zejména v Kaliningradu (Königsbergu), někdejším hlavním městě Východního Pruska, německého území až do konce druhé světové války. Další silnou komunitou v Rusku byli povolžští Němci,
- Litva: v Memellandu (Klaipėda, německy Memel), který byl součástí německé provincie Východní Prusko,
- Slovensko: karpatští Němci.
V Oceánii existovala v letech 1884-1919 kolonie Německá Nové Guinea, kde se užívala kreolská němčina Unserdeutsch („naše němčina"), dnes jím mluví jen hrstka starších lidí.
Počet mluvčích ve světě
Celosvětově je němčina mateřským jazykem asi pro 110 až 120 milionů osob. Jejich rozdělení v sestupném pořadí podle počtu (zaokrouhleno na desítky resp. jednotky tisíc) je následující:
Německo: 81 470 000
Rakousko: 8 100 000
Švýcarsko: 4 900 000
USA: 1 100 000
Francie: 1 036 498 (v roce 1806)[1]
Brazílie: 1 000 000
Rusko: 890 000
Rumunsko: 500 000
Itálie: 500 000
Kanada: 409 200
Argentina: 400 000
Kazachstán: 350 000
Mexiko: 280 000
Polsko: 170 000
Chile: 150 000
Austrálie: 150 000
Paraguay: 150000
Belgie: 112 000
Kyrgyzstán: 101 000
Maďarsko: 100 000
Česko: 100 000
Jižní Afrika: 100 000
Uzbekistán: 40 000
Peru: 30 000
Lichtenštejnsko: 30 000
Namibie: 30 000
Uruguay: 28 000
Dánsko: 23 000
Slovinsko: 20 000
Slovensko: 10 000
Lucembursko: 9200
Moldavsko: 7000
Portoriko: 1400
Spojené arabské emiráty: 1300
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Répartition géographique de l'allemand na francouzské Wikipedii.
- ↑ Sébastien Bottin, Mélanges sur les langues, dialectes et patois, Paris, 1831.
Související články
- Němčina
- Němci v Česku
- Německojazyčné společenství Belgie
- Ruští Němci
- Němci v Banátu
- Němci v Bukovině
- Karpatští Němci
- Němci v Polsku
- Weltdeutsch
- Küchendeutsch
- Dolnoněmčina
Média použitá na této stránce
Flag of Canada introduced in 1965, using Pantone colors. This design replaced the Canadian Red Ensign design.
Při zobrazení tohoto souboru lze snadno přidat orámování
Flag of Australia, when congruence with this colour chart is required (i.e. when a "less bright" version is needed).
See Flag of Australia.svg for main file information.This is the national flag of Belgium, according to the Official Guide to Belgian Protocol. It has a 13:15 aspect ratio, though it is rarely seen in this ratio.
Its colours are defined as Pantone black, Pantone yellow 115, and Pantone red 032; also given as CMYK 0,0,0,100; 0,8.5,79,0; and 0,94,87,0.Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Used color: National flag | South African Government and Pantone Color Picker
zelená | rendered as RGB 0 119 73 | Pantone 3415 C |
žlutá | rendered as RGB 255 184 28 | Pantone 1235 C |
červená | rendered as RGB 224 60 49 | Pantone 179 C |
modrá | rendered as RGB 0 20 137 | Pantone Reflex Blue C |
bílá | rendered as RGB 255 255 255 | |
černá | rendered as RGB 0 0 0 |
Flag of Liechtenstein
Flag of Namibia
Autor: 37ophiuchi, Licence: CC BY-SA 4.0
Flag of the German-speaking Community of Belgium, SVG version of File:BE DG Fahne randlos.png. Note: by Decree, the official flag has the same ratio as the Belgian national flag (13:15), but the 2:3 version is used almost exclusively instead, similar to the Belgian national flag.