Nature Valley Open 2019 – mužská čtyřhra
Nature Valley Open 2019 | ||||
---|---|---|---|---|
Vítězové: | ![]() ![]() | |||
Finalisté: | ![]() ![]() | |||
Výsledek: | 4–6, 7–6(7–5), [10–5] | |||
Soutěže | ||||
mužská dvouhra • mužská čtyřhra | ||||
ženská dvouhra • ženská čtyřhra | ||||
|
Mužská čtyřhra Nature Valley Open 2019 probíhala v první polovině června 2019. Do deblové soutěže nottinghamského tenisového challengeru hraného na trávě nastoupilo šestnáct dvojic. Obhájcem titulu byl pár Frederik Nielsen a Joe Salisbury, [1] jehož členové do turnaje nezasáhli.
Vítězem se stal nejvýše nasazený, mexicko-pákistánský pár Santiago González a Ajsám Kúreší, který ve finále zdolal čínskou dvojici Kung Mao-sin a Čang Ce. Po dvousetovém průběhu 4–6 a 7–6 rozhodl až supertiebreak poměrem míčů [10–5]. Oba šampioni si do žebříčku ATP připsali 125 bodů a na challengerech získali třetí společnou trofej. González vybojoval dvacátý osmý deblový titul na okruhu ATP Challenger Tour a pro Kúrešího to bylo dvacáté deváté takové turnajové vítězství.[2]
Nasazení párů
Santiago González /
Ajsám Kúreší (vítězové)
Sie Čeng-pcheng /
Christopher Rungkat (1. kolo)
Ken Skupski /
John-Patrick Smith (semifinále)
Džívan Nedunčežijan /
Purav Radža (čtvrtfinále)
Pavouk
Legenda | ||
|
|
|
První kolo | Čtvrtfinále | Semifinále | Finále | ||||||||||||||||||||||
1 | ![]() ![]() | 6 | 78 | ||||||||||||||||||||||
![]() ![]() | 3 | 66 | 1 | ![]() ![]() | w/o | ||||||||||||||||||||
![]() ![]() | ![]() ![]() | ||||||||||||||||||||||||
![]() ![]() | w/o | 1 | ![]() ![]() | 4 | 6 | [10] | |||||||||||||||||||
4 | ![]() ![]() | w/o | ![]() ![]() | 6 | 1 | [7] | |||||||||||||||||||
WC | ![]() ![]() | 4 | ![]() ![]() | 6 | 3 | [7] | |||||||||||||||||||
WC | ![]() ![]() | 4 | 6 | [8] | ![]() ![]() | 3 | 6 | [10] | |||||||||||||||||
![]() ![]() | 6 | 4 | [10] | 1 | ![]() ![]() | 4 | 77 | [10] | |||||||||||||||||
![]() ![]() | 2 | 6 | [10] | ![]() ![]() | 6 | 65 | [5] | ||||||||||||||||||
![]() ![]() | 6 | 4 | [8] | ![]() ![]() | 6 | 65 | [6] | ||||||||||||||||||
![]() ![]() | 4 | 64 | 3 | ![]() ![]() | 4 | 77 | [10] | ||||||||||||||||||
3 | ![]() ![]() | 6 | 77 | 3 | ![]() ![]() | 2 | 4 | ||||||||||||||||||
PR | ![]() ![]() | 4 | 6 | [4] | ![]() ![]() | 6 | 6 | ||||||||||||||||||
![]() ![]() | 6 | 1 | [10] | ![]() ![]() | 6 | 1 | [11] | ||||||||||||||||||
WC | ![]() ![]() | 77 | 4 | [10] | WC | ![]() ![]() | 2 | 6 | [9] | ||||||||||||||||
2 | ![]() ![]() | 61 | 6 | [6] |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku 2019 Nottingham Open – Men's Doubles na anglické Wikipedii.
- ↑ Indian tennis round-up: Yuki Bhambri advances in qualifying at Queen’s Club, Jeevan Nedunchezhiyan loses Nottingham Challenger final [online]. www.sportskeeda.com, 16-06-2018. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Aisam, Santiago win Nature Valley Open [online]. Karachi: The News, 2019-06-18 [cit. 2019-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
- Nature Valley Open 2019 – mužská čtyřhra [PDF]. ATP Tour, Inc. [cit. 2019-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
Média použitá na této stránce
Chinese Taipei Olympic Flag. According to the official website of Chinese Taipei Olympic Committee, Blue Sky(circle) & White Sun(triangles) above the Olympic rings is neither the National Emblem of the Republic of China, nor the Party Emblem of Kuomintang (KMT), but a design in between, where the triangles do not extend to the edge of the blue circle, as registered at International Olympic Committee in 1981 and digitally rendered in 2013. Besides, the blue outline of the five-petaled plum blossom is broader than the red one. Moreover, the CMYK code of the blue one and the Blue Sky & White Sun is "C100-M100-Y0-K0", and different from the Olympic rings (C100-M25-Y0-K0). Note that it's the only version recognized by IOC.
bendera Indonesia
Flag of Australia, when congruence with this colour chart is required (i.e. when a "less bright" version is needed).
See Flag of Australia.svg for main file information.Flag of Canada introduced in 1965, using Pantone colors. This design replaced the Canadian Red Ensign design.
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“