Nová Bystřice
Nová Bystřice | |
---|---|
Celkový pohled na město ze západu | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | město |
Pověřená obec | Nová Bystřice |
Obec s rozšířenou působností | Jindřichův Hradec (správní obvod) |
Okres | Jindřichův Hradec |
Kraj | Jihočeský |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 49°1′10″ s. š., 15°6′11″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 3 219 (2024)[1] |
Rozloha | 81,80 km²[2] |
Nadmořská výška | 588 m n. m. |
PSČ | 378 33 |
Počet domů | 1 107 (2021)[3] |
Počet částí obce | 13 |
Počet k. ú. | 13 |
Počet ZSJ | 16 |
Kontakt | |
Adresa městského úřadu | Mírové náměstí 58 378 33 Nová Bystřice podatelna@novabystrice.cz |
Starosta | Mgr. Jiří Zimola |
Oficiální web: www | |
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de ![]() Nová Bystřice | |
Další údaje | |
Kód obce | 546798 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Nová Bystřice (německy Neu Bistritz, Neu-Bistritz[4], ale i Neu-Bystric[5] nebo Wistritz[6]) je město v okrese Jindřichův Hradec při hranici s Rakouskem. Žije v něm přibližně přibližně 3 200[1] obyvatel.
Nová Bystřice je konečnou stanicí úzkorozchodné železnice z Jindřichova Hradce (Trať 229), otevřené v roce 1897 a v současnosti vlastněné a provozované společností Jindřichohradecké místní dráhy (JHMD).
Historické jádro města je městskou památkovou zónou. Nová Bystřice je pověřená obec, do správního obvodu Nové Bystřice spadají obce Číměř a Staré Město pod Landštejnem.
Historie
První zmínka o Bystřici (tehdy ještě Vistritz) pochází již z roku 1175, což z tohoto města činí nejstarší sídlo v okrese Jindřichův Hradec. Osada Vistritz byla součást raabského panství v Dolních Rakousech. Po vymření hrabat z Raabsu patřila oblast rodu Zöbingů, kteří ve Vistritzu nechali postavit největší rotundu ve střední Evropě.
Další bystřický pán, Vilém z Landštejna, rebeloval proti Janu Lucemburskému - ten v roce 1318 celé panství vyplenil, čímž způsobil lokální hladomor. Vilém z Landštejna ale později zcela obrátil a stal se královým rádcem.
Roku 1381 se Bystřice stala majetkem rodu Krajířů z Krajku. Za husitských válek byl pánem Bystřice věrný katolík Lipold z Krajku. V roce 1420 Bystřici dobyl a vypálil Jan Žižka, poměrně brzy ale byla znovu vystavěna a pojmenována Nová Bystřice.
Krajíři z Krajku vymřeli v roce 1575 po meči a zadlužené panství se vystřídalo v rukou Lobkowiczů a Kinských. Roku 1615 panství koupila hraběnka Lucie Otýlie z Hradce, který ho poté odkázala svému synovi Adamu Pavlu Slavatovi. Za něho nastal absolutně největší rozvoj bystřického panství.
Po vymření Slavatů se až do zrušení panské správy majitelé novobystřického panství rychle střídali. V roce 1785 Josef II. zrušil paulánský klášter v Klášteře, který v roce 1493 založil paulánský řád. O více než 100 let později sem byla přivedena úzkorozchodná dráha z Jindřichova Hradce.
V důsledku Mnichovské dohody a následného odstoupení pohraničních území se na podzim roku 1938 stala Nová Bystřice součástí říšské župy Dolní Podunají. Osvobozena byla dne 8. května 1945 a o několik dní později bylo německé obyvatelstvo vysídleno a postupně dosídleno českým obyvatelstvem z okolních českých obcí.
Klášter karmelitánek 1914-1926
Klášter karmelitánek v Nové Bystřici (Kloster Regina Pacis in Neubistritz) založila řádová sestra Gabriela, dcera rakouského generálního prokurátora Eduarda von Liszt a matky Henriette (rozené Wolf), narozená jako Hedwig von Liszt ve Vídni v roce 1866.[7] V roce 1889 Hedvika vstoupila do karmelitánského kláštera ve Vídni-Baumgarten.[8] Brzy se stala podpřevorkou a mistrovou novicek. Kníže-biskup Dr. Josef Kahn von Gurk z vídeňského Karmelu ji požádal o podporu při založení nového kláštera v Himmelau (Schloss Himmelau) v Korutanech. Později založila další klášter v Mariboru (na území historického Dolního Štýrska), který byl knížetem-biskupem Mihaelem Napotnikem vysvěcen 7. ledna 1906 a v roce 1908 jej obývala komunita 8 řádových sester. Z důvodu malé materiální podpory ze strany biskupa se komunita 6 karmelitánek 21. listopadu 1913 usídlila ve Slavonicích v bývalé poustevně u kostela svatého Ducha a později ve Starém Hobzí.[9] Vzhledem k tomu, že se nechtěly stát součástí Řádu bosých karmelitánů, zakoupily na začátku první světové války objekt v Nové Bystřici a zůstaly nezávislé. Z kláštera v Kolíně nad Rýnem obdržely pro svou kapli kopii obrazu Panny Marie (Regina pacis). Po rozpadu habsburské říše vzrostla v roce 1918 nově založeném Československu protiněmecká a protikatolická nálada (Pryč od Říma),[10] jež vedla k prvnímu rušení německých klášterů. V roce 1926 musely karmelitky svůj klášter opustit.[11] Komunita osmi karmelitek se přestěhovala do Rödelmaieru v Dolních Frankách (Kloster Regina Pacis in Rödelmaier), kde získaly zámeček s parkem a ovocným sadem. Zakladatelka kláštera matka představená Gabriela von Liszt zemřela 31. prosince 1941 a byla jako první pochována na klášterním hřbitově.[12][13]
Geografie
Nová Bystřice leží na státních hranicích s Rakouskem, nachází se zde silniční hraniční přechod Nová Bystřice-Grametten. Na turistických stezkách Smrčná-Haugschlag a Artolec-Hirschenschlag jsou pro přechod státní hranice určená místa. Po plném zapojení České republiky do schengenského prostoru zde vzniklo další přeshraniční propojení v úseku Peršlák - Rottal a v úseku Artolec-Hirschenschlag vznikly společné hraniční cesty.[14]
Nová Bystřice sousedí s městem Stráž nad Nežárkou a obcemi Číměř, Člunek, Kunžak, Český Rudolec a Staré Město pod Landštejnem.
Přírodní poměry
Nová Bystřice leží 590 metrů nad mořem v Novobystřické vrchovině, která je součástí Javořické vrchoviny, nejvyšším bodem Nové Bystřice je Kunějovský vrch (725 m n. m.).
49 % rozlohy města (39,99 km²) tvoří lesy, zatímco pouhých 0,7 % rozlohy je zastavěných. Značnou část území zabírají také rybníky (Osika, Mnišský rybník, Bystřický rybník), které většinou napájí říčka Dračice.
Přírodní parky
Území Nové Bystřice je součástí dvou přírodních parků - na západě zasahuje do přírodního parku Homolka – Vojířov, většina území obce poté spadá do přírodního parku Česká Kanada.
Přírodní rezervace
- Lesní rybník Blanko
Přírodní památky
- Mnišský rybník[15]
- Rybník Osika[15]
Ekonomika města
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Nov%C3%A1_Byst%C5%99ice%2C_M%C3%ADrov%C3%A9_n%C3%A1m%C4%9Bst%C3%AD%2C_horn%C3%AD_%C4%8D%C3%A1st.jpg/220px-Nov%C3%A1_Byst%C5%99ice%2C_M%C3%ADrov%C3%A9_n%C3%A1m%C4%9Bst%C3%AD%2C_horn%C3%AD_%C4%8D%C3%A1st.jpg)
Tradiční zaměření na textilní výrobu se mění zejména na služby v turistickém ruchu. Ve městě existuje několik restauračních zařízení, hotelů a penzionů. Mezi hlavní lákadla patří okolní příroda České Kanady s mnoha cyklostezkami, běžkařskými trasami, golfovým hřištěm a rybníkem Osika.
Politika
Nová Bystřice je baštou České strany sociálně demokratické, která zde vyhrála všechny volby od roku 1998 a v městském zastupitelstvu má nadpoloviční většinu. I v komunálních volbách v roce 2018 zde ČSSD zvítězila a udržela si i většinu v zastupitelstvu (8 zastupitelů z celkových 15). V letech 1998 - 2008 byl starostou Nové Bystřice Jiří Zimola, v letech 2008 až 2017 hejtman Jihočeského kraje. Starostou města se stal znovu v prosinci roku 2020 poté, co jeho předchůdce Vladimír Bláha odešel do důchodu.
ČSSD | ODS | KSČM | KDU-ČSL | |
---|---|---|---|---|
Komunální 1994 | 47,46[16] | 47,46[16] | 49,45 | - |
Parlamentní 1996 | 29,77 | 21,65 | 20,63 | 4,55 |
Parlamentní 1998 | 39,32 | 20,87 | 19,50 | 5,15 |
Komunální 1998 | 47,29 | - | 33,27 | 10,61 |
Krajské 2000 | 20,02 | 16,46 | 37,31 | 13,30[17] |
Parlamentní 2002 | 37,47 | 18,69 | 28,78 | 6,72[18] |
Komunální 2002 | 51,11 | 13,11 | 23,19 | 12,59 |
Evropské 2004 | 11,98 | 27,52 | 32,20 | 3,18 |
Krajské 2004 | 26,89 | 30,95 | 30,67 | 3,64 |
Parlamentní 2006 | 32,91 | 31,16 | 22,32 | 4,45 |
Komunální 2006 | 52,52 | 24,13 | 23,36 | - |
Krajské 2008 | 61,38 | 17,78 | 15,76 | 0,82 |
Evropské 2009 | 32,33 | 27,83 | 22,50 | 2,16 |
Parlamentní 2010 | 28,87 | 16,94 | 20,23 | 1,12 |
Komunální 2010 | 51,58 | 8,10 | 15,64 | - |
Evropské 2014 | 17,56 | 8,21 | 25,21 | 1,98 |
Komunální 2018 | 50,12 | - | 14,29 | - |
Evropské 2019 | 5,76 | 14,95 | 13,87 | 1,08 |
Části města
Město Nová Bystřice se skládá ze třinácti částí na třinácti katastrálních územích.
- Albeř (i název k. ú, německy Albern; připojeno 1. ledna 1976[19])
- Artolec (i název k. ú, německy Artholz)
- Blato, do r. 1956 Žišpachy (k. ú. Blato u Hůrek, německy Sichelbach)
- Hradiště (k. ú. Hradiště u Nové Bystřice, německy Burgstall')
- Hůrky (i název k. ú, německy Adamsfreiheit), dříve město
- Klášter (i název k. ú, německy Kloster; také k. ú. Konrac)
- Klenová (k. ú. Klenová u Hůrek, německy Leinbaum)
- Nová Bystřice (i název k. ú, také neosídlené k. ú. Mnich u Nové Bystřice)
- Nový Vojířov (i název k. ú, též Peršlák, Bernšlag, německy Böhmisch Bernschlag)
- Ovčárna (leží v k. ú. Nová Bystřice, německy Schäferei)
- Senotín (i název k. ú, německy Zinolten)
- Skalka (k. ú. Skalka u Nové Bystřice, Kebharec, německy Kebharz)
- Smrčná (leží v k. ú. Nová Bystřice, německy Fichtau)
Pamětihodnosti
- Na východní straně náměstí stojí Novobystřický zámek, který vznikl přestavbou hradu ze čtrnáctého století.
- Kostel sv. Kateřiny
- Kostel sv. Petra a Pavla
- Sloup Nejsvětější Trojice na Mírovém náměstí
- Kámen republiky u Lesního hotelu Peršlák „Naše je a naše zůstane“
- Kašna se sochou sv. Lukáše
- městské opevnění
- Úzkokolejka do Jindřichova Hradce – v letní sezóně provoz historického parního vlaku
- Židovský hřbitov u silnice II/128 od Jindřichova Hradce
Muzea
Rodáci
- Adam Pavel Slavata (1604–1657), český šlechtic
- Anton von Reisner (1750–1822), rakouský polní podmaršálek (německy feldmarschalleutnant)[22][23]
- František Belani (1815–1882), český strojní a hutní inženýr italského původu, podnikatel a inovátor
- Franz Jaksch (1851–1931), houslista, vojenský kapelník a skladatel[24]
- Josef Mauczka (1872–1917), právník a pedagog.
Partnerská města
Heidenreichstein, Rakousko
Odkazy
Reference
- ↑ a b Český statistický úřad: Počet obyvatel v obcích – k 1. 1. 2024. Praha: Český statistický úřad. 17. května 2024. Dostupné online. [cit. 2024-05-19].
- ↑ Český statistický úřad: Malý lexikon obcí České republiky – 2017. Český statistický úřad. 15. prosince 2017. Dostupné online. [cit. 2018-08-28].
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-04-18].
- ↑ Statistický lexikon obcí - Čechy.1924. Dostupné online.
- ↑ Topografický slovník Čech, 1870. Dostupné online.
- ↑ Soupis památek. Politický okres jindřicho-hradecký. 1901. Dostupné online. S. 8.
- ↑ Hedwig Edle von Liszt. geni_family_tree [online]. [cit. 2022-01-05]. Dostupné online.
- ↑ Karmelitinnen in Wien - Karmel St. Josef. www.ordensgemeinschaften.at [online]. [cit. 2022-01-05]. Dostupné online.
- ↑ Kronika města Slavonice 1923-1965, s. 9.
- ↑ Mezi „Pryč od Říma!“ a „Modem vivendi“: z osudů katolické církve v Československu za první republiky a za německé okupace. Recenzovaný sociálně antropologický časopis [online]. [cit. 2022-01-05]. Dostupné online.
- ↑ Von der Familie Kirchner und dem Gärtner: „So berichtete sie vom Jahr 1926, als im Kloster Neubistritz der Apostolische Visitator war und den Schwestern erklärte, dass sie das Kloster in diesem Ort in Mähren nicht halten können, weil sie hier ob ihrer Lebensweise angefeindet werden. Am besten sollten sie in ein anderes Bistum gehen. Die Karmelitinnen erhofften sich Hilfe durch Gebete auf der Suche nach einem neuen Kloster. Die kam aus München. Von dort wurde mitgeteilt, dass in Rödelmaier ein ehemaliges Schloss mit Park und Obstgarten zu verkaufen ist. Eine hohe Mauer sei vorhanden und die Zahlungsbedingungen annehmbar. Dazu war es allerdings nötig, den damaligen Würzburger Bischof Matthias Ehrenfried zu besuchen. Der Bischof verwies auf ein vorhandenes Kloster in Himmelspforten, ließ sich dann aber überzeugen, dass zwei Klöster „Segen durch doppeltes Gebet“ bedeuten.“. rhoenundstreubote.de [online]. 2016-10-18 [cit. 2022-01-05]. Dostupné online.
- ↑ DIERSSEN, Matthias. Von Südböhmen nach Unterfranken. Die Schwestern des Karmels in Rödelmaier kamen aus Neubistritz [online]. Dostupné online.
- ↑ Karmel Rödelmaier - Unser Kloster. www.karmel-roedelmaier.de [online]. [cit. 2022-01-05]. Dostupné online.
- ↑ Sdělení č. 298/2019 Sb.: Sdělení Ministerstva vnitra o vyhlášení seznamu hraničních přechodů a seznamů přeshraničních propojení [online]. [cit. 2021-07-16]. Dostupné online.
- ↑ a b Jihočeský kraj má čtyři nové přírodní památky. Jsou to rybníky a všechny najdete na Jindřichohradecku. www.kraj-jihocesky.cz [online]. [cit. 2022-05-07]. Dostupné online.
- ↑ a b V rámci koalice ČSSD-ODS
- ↑ V rámci Čtyřkoalice
- ↑ V rámci Koalice
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky 1869-2005. II. díl, Abecední přehled obcí a částí obcí v letech 1869-2005. Praha: Český statistický úřad, 2006. 623 s. ISBN 80-250-1311-1. S. 25.
- ↑ Muzeum veteránů. muzeumveteranu.cz [online]. [cit. 2024-06-15]. Dostupné online.
- ↑ Regionální úzkokolejné muzeum Nová Bystřice. www.novabystrice.cz [online]. [cit. 2024-06-15]. Dostupné online.
- ↑ Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich [online]. [cit. 2022-01-03]. Dostupné online.
- ↑ Mládí Antona Reisnera (nar. 1750), rodáka z Nové Bystřice, rakouského polního podmaršálka. S. 63. Genealogické a heraldické listy [online]. Česká genealogická a heraldická společnost v Praze [cit. 2023-03-30]. Roč. 2022, čís. 2, s. 63. Dostupné online.
- ↑ Český hudební slovník osob a institucí [online]. [cit. 2022-01-03]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2022-01-03.
Literatura
- BAUER, Zdeněk. Česká Kanada, Slavonice a Slavonicko. Praha: Zdeněk Bauer, 2014. 223 s. ISBN 978-80-904272-9-7. S. 39–45.
- SCHUSTEROVÁ, Marcela. Pavlánský kostel Nejsvětější Trojice v Klášteře a Francesco Carrati. Umění, roč. 9, (1961), č. 1, s. 31-45
Související články
- Římskokatolická farnost Nová Bystřice
- Hraniční přechod Nová Bystřice – Grametten
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Nová Bystřice na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Bystřice v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
Encyklopedické heslo Obora (obec) v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích (předměstí Nové Bystřice)
- Oficiální stránky
- Nová Bystřice v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
- Obecní kronika
Město Nová Bystřice | |
---|---|
Albeř • Artolec • Blato • Hradiště • Hůrky • Klášter (osady Klášter I • Klášter II • Mýtinky) • Klenová • Nová Bystřice • Nový Vojířov • Ovčárna • Senotín • Skalka • Smrčná |
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de
Location map of the Czech Republic
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
Autor: cs:ŠJů, Licence: CC BY-SA 3.0
Nová Bystřice, okres Jindřichův Hradec. Horní část Mírového náměstí, kostel.
Autor: Chmee2 or Valtameri, Licence: CC BY-SA 3.0
Město Nová Bystřice, okres Jindřichův Hradec, Česko.
Vlajka Nové Bystřice.