Orta
Orta | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Světadíl | Evropa |
Stát | ![]() |
Region | ![]() |
Provincie | Verbano-Cusio-Ossola, Novara |
Obec | Omegna, Nonio, Pettenasco, Miasino, Orta San Giulio, Gozzano, San Maurizio d'Opaglio, Pella |
Zeměpisné souřadnice | 45°48′35″ s. š., 8°23′47″ v. d. |
Rozměry | |
Rozloha | 18,2 km² |
Délka | 13,4 km |
Šířka | 2,5 km |
Objem | 1,24 km³ |
Povodí | 116 km² |
Max. hloubka | 144 m |
Prům. hloubka | 70,9 m |
Ostatní | |
Nadm. výška | 290 m n. m. |
Pobřeží | 33,5 |
Odtok vody | Strona |
Ostrovy | Isla San Giulio |
Sídla | Gozzano |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Orta (italsky Lago d’Orta nebo Cusio) je jezero v Piemontu v severní Itálii. Leží západně od Lago Maggiore v provinciích Verbano-Cusio-Ossola a Novara v nadmořské výšce 290 m. Jezero je 13,4 km dlouhé, 2,5 km široké, jeho maximální hloubka je 143 m a má rozlohu 18,2 km².
Pobřeží
Klima je mírné a pobřeží je obzvlášť malebné. Na východě je od Lago Maggiore oddělené hřebenem Mottarone a na západě je oddělené horským řetězem od údolí řeky Sésia.
Ostrov
Na jezeře je malý ostrov, který se jmenuje Isola San Giulio podle řeckého diakona Julia.
Vodní režim
Je to jediné severoitalské jezero, které nemá odtok na jih. Na sever z něj odtéká řeka Strona (povodí Lago Maggiore).
Historie a pověsti
Kraj v okolí jezera byl osídlen již v prehistorických časech kmeny ze střední Evropy Galy a Kelty. Kolonizace Římany byla pomalá a namáhavá a byla dokončena v dobách Římské říše.
Na konci 4. století sem bylo přineseno křesťanství. Řečtí bratři Julius a Julian z Aiginy přišli do kraje a zničili ve shodě s císařem Theodosius všechny pohanské chrámy a zřizovali svoje místní kostely.
Když bylo postaveno 99 kostelů, chtěli postavit stý a v něm uspořádat pohřeb. Julius nechal svého bratra s Gozzanu u jižního břehu jezera a vypravil se na sever. Jeho cílem byl malý neobydlený ostrov na jezeře, kde žili hadi a draci. Rozložil svůj plášť na jezero a dosáhl ostrova, zahnal hady a draky a postavil stý kostel na právě na místě, kde stojí bazilika San Giulio. V roce 392 zde byl pohřben.
V roce 575 Langobardi Říši rozdělili na vévodství. Mimulf byl místní vévoda a ten pověřil region ochranou před Franky. Když poté Frankové stejně překročili Simplon byl Mimulf z Agilulfu popraven.
V roce 773 byla Riviéra San Giulio přiděleno biskupovi z Novary.
V roce 957 byl ostrov poprvé dobýván. Císař Otto I. dobýval ostrov, na kterém se nacházela královna Willa, která se vzdala po dvou měsících. Daroval jí život a dovolil dostihnout jejího muže na hradě S. Leo. Během obléhání se na ostrově narodil Guglielmo da Volpiano, pozdější opat z Dijonu.
Přibližně 1000 let zůstala Riviéra San Giulio v majetku biskupů z Novary. Byl téměř jako nezávislý stát s vlastními zákony a vládou biskupy jmenovanými zámeckými pány. Jednotlivé obce měly velkou autonomii.
V roce 1861 byla Riviera přidělena italskému království.
Místa na břehu
Gozzano, Orta San Giulio, Pettenasco, Omegna, Madonna del Sasso, Pella
Místa v okolí
Armeno, Ameno, Nonio, Cesara, Arola, Bolzano Novarese
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Orta na Wikimedia Commons
- (německy) Jezero Orta – východní břeh
- (německy) Jezero Orta – západní břeh
- (anglicky) Mezinárodní databáze jezer (ILEC) – Lago d'Orta (Lake Orta)
- turistické informace, historie, obrázky Archivováno 5. 10. 2012 na Wayback Machine. (italsky) (anglicky) (německy)
Média použitá na této stránce
Autor: NordNordWest, Licence: CC BY-SA 3.0
Location map of Italy (Commons photos) → en-Wikipedia Italy.
Autor: unknown, Licence: