Oxid cíničitý
Oxid cíničitý | |
---|---|
Obecné | |
Systematický název | Oxid cíničitý |
Anglický název | Tin dioxide |
Německý název | Zinn(IV)-oxid |
Sumární vzorec | SnO2 |
Vzhled | Bílá práškovitá látka |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 18282-10-5 13472-47-4 (hydrát) |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 242-159-0 |
PubChem | 29011 |
Číslo RTECS | XQ4000000 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 150,69 g/mol |
Teplota tání | 1 630 °C |
Teplota varu | 1 900 °C |
Hustota | 6,95 g/cm3 7,02 g/cm3 (16 °C) |
Index lomu | nDa= 1,998 nDb= 2,093 |
Měrná magnetická susceptibilita | −3,39×10−6 cm3g−1 |
Struktura | |
Krystalová struktura | čtverečná |
Hrana krystalové mřížky | a= 473,8 pm c= 318,8 pm |
Termodynamické vlastnosti | |
Standardní slučovací entalpie ΔHf° | −581,0 kJ/mol |
Standardní molární entropie S° | 52,3 JK−1mol−1 |
Standardní slučovací Gibbsova energie ΔGf° | −519,9 kJ/mol |
Izobarické měrné teplo cp | 0,349 JK−1g−1 |
Bezpečnost | |
[1] Varování[1] | |
R-věty | žádné nejsou |
S-věty | žádné nejsou |
NFPA 704 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Oxid cíničitý je spolu s oxidem cínatým jedním ze dvou oxidů cínu. Cín je v něm přítomen v oxidačním čísle IV. Jedná se o bílou práškovitou látku s vyššími teplotami tání a varu, nerozpustnou ve vodě, rozpustnou ovšem v silných kyselinách a zásadách. V přírodě se vyskytuje v podobě minerálu kasiteritu (česky cínovce) a jeho největší ložisko se nacházelo v Krušných horách u obce Cínovec. Minerál slouží jako hlavní ruda cínu a oxid cíničitý je proto základní sloučenina na jeho výrobu. Kromě výroby cínu se využívá zejména v keramických glazurách, kterým dává bílou barvu.
Fyzikálně-chemické vlastnosti
Jedná se o bílou práškovitou látku nerozpustnou ve vodě, ovšem rozpustnou v silných kyselinách a silných zásadách (jde tedy o amfoterní oxid). S halogenovodíkovými kyselinami reaguje oxid cíničitý za vzniku hexahalogenidcíničité soli, např. s jodovodíkem vzniká hexajodidocíničitá kyselina. Reakce se provádí pod refluxem a trvá několik hodin.:
- SnO2 + 6 HI → H2SnI6 + 2 H2O
V kyselině sírové se rozpouští za vzniku síranu cíničitého:
- SnO2 + 2 H2SO4 → Sn(SO4)2 + 2 H2O
V silných zásadách se rozpouští oxid cíničitý na cíničitany, např. vzorec cíničitanu sodného Na2SnO3. Protavením směsi SnO2 a NaOH a následným rozpuštěním ve vodě vzniká hexahydroxocíničitan sodný Na2[Sn(OH)6]2, který se využívá v barvířství.
Oxid cíničitý je diamagnetický, což znamená, že je lehce vytlačován z magnetického pole. Má nulový magnetický moment a tedy všechny jeho elektrony jsou spárované.
Výskyt v přírodě
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/Cassiterite.jpg/110px-Cassiterite.jpg)
V přírodě se oxid cíničitý vyskytuje v podobě minerálu kasiteritu (česky cínovce) a jedná se o hlavní rudu cínu. V Čechách se nalézá například u obce Cínovec v Krušných horách a jméno obce je právě odvozeno od tohoto nejbohatšího naleziště cínovce na českém území. Další naše významná naleziště jsou Krupka a Horní Slavkov. Nejbohatší rudy mají obsah cínu až 78 %.
Použití
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Reverberatory_furnace_diagram.png/200px-Reverberatory_furnace_diagram.png)
Hlavní význam oxidu cíničitého je výroba cínu z jeho rudy. Případně oxidace cínových odpadů na oxid cíničitý a následná redukce na cín. Cínové odpady je nutno nejprve nechat pročistit, proto se nechají spálit na vzduchu na oxid cíničitý. Na kov se potom oxid redukuje uhlíkem ve vanových pecích při 1 200 - 1 300 °C
Spolu s oxidem vanadičným V2O5 se používá na katalýzu pro oxidace aromatických sloučenin v syntéze karboxylových kyselin a kyselých anhydridů.
Již dlouho se využívá jako bílé barvivo v glazurách. Využívá se zejména v glazurách pro běžnou keramiku v hrnčířství a na obkladech.
"Dráty" z oxidu cíničitého se využívají v detektorech na oxid uhelnatý k jeho odhalení.
Díky své dobré tvrdosti se používá k leštění drahých kamenů.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Tin dioxide na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Tin(IV) oxide. pubchem.ncbi.nlm.nih.gov [online]. PubChem [cit. 2021-05-23]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
- VOHLÍDAL, JIŘÍ; ŠTULÍK, KAREL; JULÁK, ALOIS. Chemické a analytické tabulky. 1. vyd. Praha: Grada Publishing, 1999. ISBN 80-7169-855-5.
Média použitá na této stránce
Globally Harmonized System of Classification and Labelling of Chemicals (GHS) pictogram for hazardous substances
The "fire diamond" as defined by NFPA 704. It is a blank template, so as to facilitate populating it using CSS.
Oxid cíničitý - SnO2
Autor: Původně soubor načetl Mrnatural na projektu Wikipedie v jazyce angličtina, Licence: CC BY-SA 3.0
Diagram was created on 2005 May 05 by the uploader (Mrnatural) for a Wikipedia article.
SnO2
Autor: Alchemist-hp (talk) (www.pse-mendelejew.de), Licence: GFDL 1.2
Cassiterite bipyramids, chemical formula SnO2. locality Southeast slope Xuebaoding, Pingwu country, province Sichuan in China. Edge length ca. 30mm. Collection M.R.