Přechodný epitel
Přechodný epitel (přechodní epitel, urotel) je typ pletiva, který se skládá z více řad epiteliálních buněk, které se mohou rozpínat a smršťovat a tím mění svůj tvar. Je to typický epitel pro močový měchýř.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/Harnblase_Urothel.png/220px-Harnblase_Urothel.png)
Popis
Přechodný epitel je charakteristický přítomností kopulovitých fasetových buněk umístěných v povrchové vrstvě, které nejsou ani dlaždicové, ani cylindrické. Tvar mění buňky podle rozpětí močového měchýře, ve kterém se mimo jiné vyskytují. Objevili bychom ho i v močovodu, v horní části uretry a vystýlá ledvinné kalichy a pánvičky. [1]
Povrch pletiva se dá rozdělit na dva typy. Volný povrch, který směřuje do orgánů, se nazývá apikální a části, která směřuje na spodní stranu tkáně, se říká bazální membrána.
Močový měchýř
Uspořádání
V nenaplněném stavu tvoří přechodný epitel močového měchýře 5-6 vrstev buněk, které drží pohromadě s desmozomy a jsou napojeny na bazální laminu. Povrchové buňky jsou větší, kulaté, často dvoujaderné nebo polyploidní, s plazmatickou membránou pokrytou částicemi glykoproteinů. Na membráně jdou rozpoznat tlusté ploténky, které jsou odděleny úzkými pásy, ve kterých je membrána tenčí. Takovéto uspořádání je považované za osmotickou bariéru mezi močí a tkáňovou tekutinou. [1]
Toto uspořádání má dvě hlavní role. Usnadňuje expanze a kontrakce, protahování se děje bez ztráty strukturální integrity a poskytuje nepropustnou výstelku pro orgány, které zadržují kapaliny, co obsahují toxické produkty metabolismu jako je močovina a její kyseliny, a látky obsahující vysoké koncentrace solí jako je draslík a sodík. [2]
Funkce
Když se měchýř začne plnit, přechodný epitel změní svůj tvar. Zvyšující objem měchýře zmenšuje počet buněčných vrstev, a je-li epitel zcela roztažen a měchýř je plný moči, zmenší se počet vrstev na 2-3. Toto se děje protože se povrchové buňky zplošťují. Při kontrakci měchýře se membrána, ve které se střídají tenké a tlusté úseky podél tenčích úseků řasí a tlusté ploténky se vchlipují dovnitř a tak vytváří cytoplazmatické vřetenovité váčky. Tyto váčky jsou záložní forma tlustých plotének, které se v prázdném měchýři uchovávají v cytoplazmě a zvětšují povrch buněk v naplněném stavu. [1]
Poškození
Poškození přechodného epitelu nastává u infekcí. Leukocyturie, přítomnost leukocytů v moči, je jednou z nich. Pokud se při leukocyturii v moči vyskytne větší množství buněk z povrchových nebo i hlubších vrstev přechodného epitelu, může se jednat o invazivní infekci ve vývodních močových cestách nebo o infekci v močovém traktu.
Další možnost, jak se může přechodný epitel poškodit, jsou nádory. Více než 90% nádorů močového měchýře vychází z jeho epitelové výstelky a 6-8% nádorů ledvin je tvořeno právě nádory z přechodného epitelu pánvičky a močovodu. Tyto nádory jsou radiorezistentní a na rozdíl od podobných měchýřových nádorů i chemorezistentní. Dají se odstranit pouze chirurgicky a v porovnání s nádory měchýře je léčba málo úspěšná. [3]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Transitional epithelium na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c JUNQUIERA, L. Carlos; CARNEIRO, José; KELLEY, Robert O., Základy histologie., 1. vyd., Jinočany : H & H, 1997.,S.403
- ↑ STABLES, Dot; RANKIN, Jean, Physiology in Childbearing: With Anatomy and Related Biosciences, vyd.3., Elsevier Limited, 2010, 792 s. dostupné online[nedostupný zdroj]
- ↑ TEPLAN, Vladimír, Praktická nefrologie, vyd.2., Grada Publishing a.s., 2006 , 496 s., dostupné online
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Přechodný epitel na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor: User:Polarlys, Licence: CC BY 2.5
urinary bladder, urothelium, haemalum-eosin stain