Přehrada Contra
Přehrada Contra | |
---|---|
Přehradní hráz s přelivy po stranách hráze | |
Poloha | |
Kontinent | Evropa |
Stát | Švýcarsko |
Kraj | Ticino |
Souřadnice | 46°11′48″ s. š., 8°50′54″ v. d. |
Hydrologické údaje | |
Povodí řeky | Verzasca |
Plocha povodí | 233 km² |
Hráz | |
Typ hráze | klenbová |
Výška hráze | 220 m |
Délka hráze | 380 m |
Šířka paty hráze | 25 m |
Šířka koruny hráze | 7 m |
Kóta koruny | 470 m n. m. |
Vodní nádrž | |
Rozloha | 150 ha |
Délka | 5,5 km |
Objem nádrže maximální | 105 km³ |
Vodní elektrárna | |
Roční výroba | 234 GWh |
Typ turbíny | Francisova |
Počet turbín | 3 × 35 MW |
Ostatní | |
Stav | v provozu |
Začátek výstavby | 1961 |
Dokončení | 1965 |
Vlastník | Verzasca SA |
Přehrada Contra, obecně známá jako přehrada Verzasca nebo Locarno, je oblouková přehrada na řece Verzasca v údolí Val Verzasca (Verzascatal) ve švýcarském kantonu Ticino. Přehrada vytváří jezero Lago di Vogorno dva kilometry proti proudu řeky Verzasca od jezera Maggiore a podporuje vodní elektrárnu Verzasca o výkonu 105 MW. Byla postavena v letech 1961–1965 a počínaje krátce po napuštění její nádrže docházelo až do roku 1971 k řadě zemětřesení souvisejících s jejím zatížením vodou. Přehradu vlastní a provozuje společnost Verzasca SA a je čtvrtou nejvyšší ve Švýcarsku.[1]
Přehrada se stala oblíbeným místem pro bungee jumping poté, co z ní v úvodní scéně filmu Zlaté oko z roku 1995 skočil kaskadér Jamese Bonda; tento kaskadérský kousek byl v roce 2002 v anketě Sky Movies zvolen nejlepším filmovým kaskadérským kouskem všech dob.[2]
Historie
Dne 6. května 1960 byla založena společnost Verzasca SA, která měla za úkol postavit přehradu jako ústřední prvek hydroelektrárenského komplexu Verzasca.[3] Výstavba přehrady začala v roce 1961. Přehradu projektovala a na její stavbu dohlížela společnost Lombardi & Gellaro Ltd. Vzhledem k tomu, že se přehrada Contra nachází v nižší nadmořské výšce než jiné švýcarské přehrady, umožnilo teplejší počasí provádět stavbu celoročně. Pro odklonění řeky a přípravu suchého staveniště pro stavbu přehrady byly vybudovány dočasné hráze, z nichž jedna přesměrovávala řeku přes odváděcí tunel s kapacitou 200 m³/s. Rizikem bylo to, že řeka mohla mít průtoky mnohem vyšší, než byla kapacita tunelu.[4] Výkop pravé strany hráze musel být rozšířen kvůli nepředpokládanému zvětrávání horniny a během 15 dnů byly změněny projekty.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/ETH-BIB-Verzasca-Staumauer-LBS_H1-025325.tif/lossy-page1-220px-ETH-BIB-Verzasca-Staumauer-LBS_H1-025325.tif.jpg)
Osmnáct měsíců probíhalo betonování a ukládání betonu, z čehož bylo za den uloženo maximálně 3 100 m³ a za měsíc 55 000 m³. Kamenivo do betonu bylo získáváno z lomu v blízkosti staveniště. Kvalitní a pevnostní štěrkopísek byl rozemlet v rotačním drtiči a připraven do betonové směsi. Aby se usnadnilo smršťování a usazování (tuhnutí) betonu v hrázi, byl beton chlazen řadou ocelových trubek, které probíhaly v celé hmotě betonu, s výjimkou horních 30 m hráze. Kolem hráze a pod ní byla také umístěna těsnící clona, aby se zabránilo prosakování, na což se spotřebovalo velké množství cementu. V srpnu 1964 se nádrž začala plnit a v září 1965 byla nádrž plná a hráz dokončena.[5] Několik domů ve vesnici Vogorno, které se nacházely na bývalé údolní cestě, nyní zatopené v nádrži, bylo kvůli povodni vyhozeno do povětří; náhradní domy byly postaveny na svahu nad jezerem. Historická jádra vogorských obcí však zůstala přehradou nedotčena.[4]
Seismická aktivita
Během toho, co Dr. Giovanni Lombardi, projektant přehrady, popsal jako mimořádně rychlý nárůst vody během prvního napouštění nádrže, počínaje srpnem 1964, došlo k seismickým otřesům. Zemětřesení začalo v květnu 1965 a k největším otřesům došlo později v říjnu a listopadu po naplnění nádrže. Epicentra se nacházela na dvou zlomech v blízkosti přehrady.[6][7] Denně docházelo až k 25 otřesům.[5] Jakmile byla nádrž vypuštěna[8], otřesy ustaly a nebyly zjištěny žádné škody.[9] Po opětovném napuštění se otřesy zmírnily a předpokládalo se, že bylo dosaženo rovnováhy, která nereagovala na změny zatížení vody. K dalšímu velkému otřesu došlo až několik let po napuštění.[10] Po roce 1971 již nebyly v okolí přehrady ani nádrže zaznamenány žádné seismické otřesy.[5] Před výstavbou přehrady nebyly provedeny žádné známé podrobné geologické studie a je známo, že v oblasti existuje několik zlomů.[6]
Historie výstavby
Přehrada
Přehrada Contra je betonová štíhlá oblouková hráz o výšce 220 m a délce koruny 380 m. Hráz je široká 25 m u základny a 7 m v koruně. Konstrukce hráze obsahuje 660 000 m³ betonu a samotná konstrukce má plochu 44 500 m².[11] Hráz má štíhlou konstrukci a její vodorovné oblouky mají eliptický tvar. Vodorovné zakřivení hráze se směrem od středu hráze k opěrám zmenšuje a zakřivení od středu směrem od koruny dolů k základům zvětšuje. Tloušťka je konstantní s výjimkou místa, kde je hráz zapuštěná do opěr; zde je silnější, aby se snížil tlak na skálu. Pevná hornina může přijmout napětí 70 kg/cm². Ve vertikálním směru se tloušťka hráze zvětšuje od koruny směrem dolů k základům a má mírnou křivku od středu směrem ke koruně. To pomáhá zmírnit tahové napětí pro případy, kdy je nádrž nejen plná, ale i prázdná. Výpustné zařízení přehrady se skládá ze dvou výpustných potrubí, z nichž každé je schopno vypustit až 170 m³/s. Jedno vypouští vodu do původního odváděcího tunelu a druhé se nachází u paty hráze a vypouští vodu do údolí řeky pod ní.[4]
Přehrada vytváří jezero Lago di Vogorno, které má objem 105 000 000 m³ a plochu 160 ha, odebíranou z povodí o rozloze 230 km². Řeka Verzasca má velmi nepravidelné sezónní průtoky, které mohou dosahovat až 1 000 m³/s.[4]
Giovanni Lombardi ji považuje za jednu z esteticky nejhezčích přehrad, především díky štíhlosti betonového oblouku a výjimečné čistotě konstrukce. Konstrukce také snížila množství potřebného betonu, čímž se snížily i náklady.[5]
Přelivy
Přehrada má dva přelivy, každý umístěný na konstrukci, poblíž jejích opěr na obou stranách, které mají maximální kapacitu vypouštění 1 300 m³/s. Každý přeliv obsahuje šest jezů s pevnou korunou, které jsou široké 12 m. Z každého otvoru voda odtéká jediným žlabem do přepadového rozrážeče na dně přelivu. Přepadové rozrážeče rozptylují a odklánějí vodu směrem ke středové ose údolí o 200 m níže. Později byly přepady upraveny pro zlepšení vypouštění a funkce zvětšením pilířů a přidáním dalších bočních deflektorů v blízkosti koruny.[12]
Elektrárna
Přehrada zásobuje elektrárnu o výkonu 105 MW, která obsahuje 3 x 35 MW Francisovy turbíny a ročně vyrobí v průměru 234 GWh. Voda z nádrže ve výšce 470 m n. m. je převáděna do podzemní elektrárny níže po proudu ve výšce 193 m n. m., což poskytuje maximální hydraulický výškový rozdíl 277 m.[4][13] Elektrárna může vypouštět až 50 m³/s vody, která odtéká 1,9 km dlouhým tunelem do jezera Lago Maggiore.[12][13] Stavitelem a vlastníkem elektrárny je společnost Verzasca SA, která má na elektrárnu osmdesátiletou koncesi, jež vyprší v roce 2046.[14]
Galerie
Povodí přehrady
Přehrada Contra a jezero Vogorno, historický snímek Wiernera Friedliho (září 1965)
Boční přeliv
- (c) Wladyslaw, CC BY-SA 3.0
Přehradní hráz
- (c) H005, CC BY-SA 3.0
Řez
- (c) Wladyslaw, CC BY-SA 3.0
Jezero Vogorno
Vypuštěné jezero Vogorno
Bungee jump
Bungee jump
Pohled z koruny přehradní hráze
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Contra Dam na anglické Wikipedii.
- ↑ Liste des barrages suisses | swissdams. www.swissdams.ch [online]. [cit. 2022-09-15]. Dostupné online.
- ↑ For a glad moment I was flying ... then I bombed. www.thetimes.co.uk. Dostupné online [cit. 2022-09-15]. ISSN 0140-0460. (anglicky)
- ↑ CdT.ch - Verzasca SA, 50 anni di energia. web.archive.org [online]. 2010-05-09 [cit. 2022-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ a b c d e GICOT, Henri; LOMBARDI, Giovanni. Some New Arch Dams in Switzerland and Austria. S. 5–8. www.lombardi.ch [online]. 2011-07-07 [cit. 2022-09-15]. S. 5–8. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ a b c d e Roll of honour. Kapitola A clean design. Water Power [online]. 2011-06-14 [cit. 2022-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ a b JOINT PANEL ON PROBLEMS CONCERNING SEISMOLOGY AND ROCK MECHANICS. Earthquakes Related to Reservoir Filling. [s.l.]: National Academies 34 s. Dostupné online. (English)
- ↑ AMBRASEYS, N. N.; SARMA, S. K. Large Earthquake Forces on Gravity Dam. Nature. 1968-09, roč. 219, čís. 5161, s. 1354–1356. Dostupné online [cit. 2022-09-15]. ISSN 1476-4687. DOI 10.1038/2191354a0. (anglicky)
- ↑ ADAMS, R. D. Seismic effects at Mangla Dam: Pakistan. S. 5. unesdoc.unesco.org [online]. UNESCO, leden 1968 [cit. 2022-09-15]. S. 5. Dostupné online.
- ↑ OLIVERIA, Pedro, Jose. Arch dams : designing and monitoring for safety. Wien: [s.n.], 1999. 403 s. Dostupné online. ISBN 978-3-7091-2488-8, ISBN 3-7091-2488-3. OCLC 883852367 S. 371.
- ↑ LANE, R. G. T. Seismic activity at man-made reservoirs.. Proceedings of the Institution of Civil Engineers. 1971-09-01, roč. 50, čís. 1, s. 15–24. Dostupné online [cit. 2022-09-15]. DOI 10.1680/iicep.1971.6131. (anglicky)
- ↑ Swiss Committee on Dams - Fiche de barrage. web.archive.org [online]. 2008-10-03 [cit. 2022-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ a b BERTOLA, P. F.; BREMEN, R. Increasing the Spillway capacity of the Contra Dam. www.lombardi.ch [online]. 2011-07-06 [cit. 2022-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ a b PARTECIPAZIONE VERZASCA. azienda elettrica ticinese [online]. 2011-07-06 [cit. 2022-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ Cenni storici. www.ail.ch [online]. AIL - Aziende Industriali di Lugano SA, 2007-09-30 [cit. 2022-09-15]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu přehrada Contra na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor: Audrix, Licence: CC BY-SA 3.0
barrage de Contra vu depuis la route du val Verzasca
(c) H005, CC BY-SA 3.0
Schnitt durch die Verzasca-Staumauer
- 1 - Staumauer
- 2 - See mit min./max. Wasserstand von 390/470 m.ü.M.
- 3 - Entnahmebauwerk
- 4 - Druckstollen zum Kraftwerk
- 5 - Kavernenkraftwerk
- 9 - vertikaler Zugangsschacht zum Kraftwerk
- 10 - oberirdisches Kraftwerksgebäude
- 11 - Umspannwerk
- 12 - abgehende 150-kV-Leitungen
Autor: Irene Grassi from Italy, Licence: CC BY-SA 2.0
007 Golden Eye Bungee Jumping Diga di Contra, Val Verzasca Ticino Svizzera
Al servizio di Sua Maestà lo 007, interpretato da Pierce Brosnan, precipita nel vuoto trattenuto solo da un nastro di gomma. 7,5 secondi in caduta libera, 220 metri di profondità, in parallelo all'impressionante diga. La diga lunga 380 metri e alta 220 metri, chiamata Diga di Contra, è la quarta in altezza della Svizzera. Si trova a 470 m. s.l.m
(fonte <a href="http://www.myswitzerland.com/it-it/come-james-bond-bungy-jumping-in-val-verzasca.html" rel="nofollow">www.myswitzerland.com/it-it/come-james-bond-bungy-jumping...</a> )Autor: Corradox, Licence: CC BY-SA 3.0
Bungee Jumping von der Staumauer des Lago di Vogorno im Verzascatal (Tessin/Schweiz)
Autor: Falk Lademann from Neerach, Switzerland, Licence: CC BY 2.0
Staudamm Selvatica im Verzascatal
Autor: Freigut, Licence: CC BY-SA 4.0
Lago di Vogorno (Valle Verzasca, Ticino) emptied. Former old road near of village Berzona, mountain Pizzo di Vogorno above of the valley.
(c) Wladyslaw, CC BY-SA 3.0
Lake of Vogorno, Verzasca valley and Mergoscia. Mountains near of Pizzo di Vogorno.
Autor: Martin Abegglen from Bern, Switzerland, Licence: CC BY-SA 2.0
verzasca embankment dam