Philippe Suchard
Philippe Suchard | |
---|---|
![]() | |
Narození | 9. října 1797 Boudry |
Úmrtí | 14. ledna 1884 (ve věku 86 let) Neuchâtel |
Povolání | podnikatel |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Philippe Suchard (9. října 1797 Boudry (kanton Neuchâtel) – 14. ledna 1884 Neuchâtel) byl švýcarský výrobce čokolády a podnikatel.
Život
Narodil se v rodině hostinského Guillauma Sucharda a jeho ženy Louise Sophie Dubey.[1] Kolem roku 1803 nastoupil jako učeň v cukrárně svého bratra Frédérica v Bernu a v letech 1815–1823 byl společníkem v tomto podniku.[2] V květnu 1824 si splnil svůj velký sen a vydal se na cestu do Ameriky. V jeho zavazadlech byly švýcarské hodinky a výšivky, kterými se chtěl prosadit jako obchodník. Kýžený úspěch se však nedostavil. Později o svých cestách napsal knihu.[3] Po návratu do Švýcarska si v roce 1825 otevřel ve městě Neuchâtel svou první cukrárnu/čokoládovnu.[4] Již v roce 1826 se továrna Chocolat Suchard přestěhovala do prázdného mlýna na neuchâtelském předměstí Serrières.[5] Philippe Suchard vynalezl melanžér – stroj na míchání cukru a kakaového prášku, který se používá dodnes.[6] K pohonu mlýnků ve své továrně se dvěma zaměstnanci využíval vodní energii nedaleké řeky. Suchard používal melanžer, který se skládal z horké žulové desky a několika žulových válců pohybujících se dopředu a dozadu. Tato konstrukce se dodnes používá k přípravě kakaové hmoty.[7]
Čokoláda nebyla levná ani nebyla produktem pro každého. Suchard se na počátku své kariéry čokolatiéra potýkal s finančními problémy. Úspěch přišel v roce 1842, kdy dostal velkou objednávku od pruského krále Fridricha Viléma IV., který byl zároveň knížetem z Neuchâtelu. To vyvolalo boom a brzy jeho čokolády získaly ceny na Světové výstavě v Londýně v roce 1851 a na Světové výstavě v Paříži v roce 1855.[8] Do konce 19. století se Suchard stal největším výrobcem čokolády.[9]
Po Philippově smrti v roce 1884 v Neuchâtelu převzala fungování jeho továrny jeho dcera Eugénie Suchardová a její manžel Carl Russ-Suchard.[10] Carl Russ-Suchard otevřel první Suchardovu továrnu v zahraničí v roce 1880 v německém Lörrachu.[11][12]
Další zájmy
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Minaret-Neuchatel-Negative0-13-11A%281%29.jpg/220px-Minaret-Neuchatel-Negative0-13-11A%281%29.jpg)
Suchard nebyl jen výrobcem čokolády. V 1834 provozoval a byl kapitánem parníku l'Industriel na Neuchâtelském jezeře.[13] V roce 1840 se podílel na založení Rýnské plavební společnosti Basilej–Rotterdam. Jeho zájem o hospodaření s říční vodou a kontrolu povodní vedl k poklesu hladiny Neuchâtelského jezera. Obnažený břeh jezera odhalil keltskou osadu La Tène z doby kolem roku 450 př. n. l.[14] V roce 1837 se pokusil rozvinout chov bource morušového v Serrières. Epidemie v roce 1843 způsobila, že tento pokus ztroskotal.[15] V letech 1841–1846 byl ředitelem asfaltového dolu La Presta ve Val de Travers. Inspirován cestou do Orientu v roce 1865 si Suchard nechal vyzdobit svůj dům minaretem od architekta Louise-Daniela Perriera.[9]
Suchard byl členem Ligy svobodných zednářů; jeho lóže La Bonne Harmonie[16] sídlí v Neuchâtelu.[17]
Odkazy
Reference
- ↑ Suchard, Philippe. hls-dhs-dss.ch [online]. [cit. 2022-07-10]. Dostupné online. (německy)
- ↑ BREIDING, R. James. Swiss made : the untold story behind Switzerland's success. London: Profile Books, 2012. 764 s. Dostupné online. ISBN 978-1-84765-809-8, ISBN 1-84765-809-1. OCLC 823720134 S. 16–17.
- ↑ SUCHARD, Philippe (1827). Mein Besuch Amerikas im Sommer 1824 (My visit to America in the summer of 1824). Switzerland: Aarau.
- ↑ NEWTON, David C. Trademarked : a history of well-known brands, from Aertex to Wright's Coal Tar. Stroud: Sutton Publishing 1 online resource (xii, 372 pages, 8 unnumbered pages of plates) s. Dostupné online. ISBN 0-7524-9612-3, ISBN 978-0-7524-9612-2. OCLC 893707400
- ↑ NUSSBAUM, Claire-Aline (2005). Suchard: entreprise familiale de chocolat, 1826-1938 : naissance d'une mutinationale suisse Front Cover. Presse Alphil, Université de technologie de Belfort-Montbéliard.
- ↑ Historie čokolády. chocoskyshop.cz [online]. [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
- ↑ MOSS, Sarah; ALEXANDER, Badenoch. Chocolate : a global history. London: Reaktion Books, 2009. 136 s. Dostupné online. ISBN 978-1-86189-524-0, ISBN 1-86189-524-0. OCLC 318873203 S. 61.
- ↑ VOEGTLI, Michaël. Crise de foi dans l'industrie chocolatière Suchard : du paternalisme à l'État social (1870-1940). A contrario. Roč. 1, čís. 2. Dostupné online [cit. 2022-07-10]. ISSN 1660-7880. DOI 10.3917/aco.012.115. (francouzsky)
- ↑ a b CLARENCE-SMITH, William Gervase. Cocoa and chocolate, 1765-1914. London: Routledge 319 s. Dostupné online. ISBN 0-415-21576-5, ISBN 978-0-415-21576-3. OCLC 43913171 S. 59.
- ↑ Musée de l'Areuse, Boudry. www.le-musee.ch [online]. [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
- ↑ HUGUENIN, Régis. La photographie industrielle entre image documentaire et image publicitaire. Conserveries mémorielles. Revue transdisciplinaire. 2009-12-26, čís. #6. Dostupné online [cit. 2022-07-10]. ISSN 1718-5556. (francouzsky)
- ↑ SCHMID, Olivier (1999). ""Une fabrique modèle". Paternalisme et attitudes ouvrières dans une entreprise neuchâteloise de chocolats: Suchard (1870-1930)". Cahiers d'histoire du mouvement ouvrier. 15: s. 51–69.
- ↑ FAUST, Albert B. (1916). Guide to the materials for American history in Swiss and Austrian archives. Washington, DC: Carnegie Institution of Washington. s. 173.
- ↑ BUREN, Jean De. de Büren Family: Funding Suchard's Steam Boat [online]. 2010-09-12 [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
- ↑ STUCKI, Lorenz (1971). The secret empire: the success story of Switzerland. Herder and Herder. s. 109.
- ↑ Résultats de recherche pour « » – La Bonne Harmonie – Loge maçonnique à Neuchâtel. www.labonneharmonie.ch [online]. [cit. 2022-07-10]. Dostupné online.
- ↑ LENNHOFF, Eugen; POSNER, Oskar; BINDER, Dieter A. Internationales Freimaurerlexikon. Überarb. und erw. Neuaufl. (Stand Februar 2000) der Ausg. von 1932. vyd. München: [s.n.] 951 S s. Dostupné online. ISBN 978-3-7766-2161-7, ISBN 3-7766-2161-3. OCLC 247481122
Média použitá na této stránce
Autor: Rama, Licence: CC BY-SA 2.0 fr
Suchard's house in Serrières. The minaret, inspired by a journey to the Middle East in 1865 by architect Louis-Daniel Perrier, is still there today.[1]
Philippe Suchard (Boudry, 1797 - Neuchâtel 1884). Chocolate producer. Copied from fr.wikipedia.org.