Piaristická kolej (Rychnov nad Kněžnou)
Piaristická kolej | |
---|---|
Torzo piaristické koleje v Rychnově nad Kněžnou | |
Poloha | |
Adresa | Rychnov nad Kněžnou, ![]() |
Další informace | |
Kód památky | 30692/6-2185 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) (součást památky zámek Rychnov nad Kněžnou) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/Rychnov_z%C3%A1mek_a_kostel.jpg/220px-Rychnov_z%C3%A1mek_a_kostel.jpg)
Piaristická kolej v Rychnově nad Kněžnou je bývalá církevní škola řádu piaristů, kterou nechal vybudovat Norbert Leopold Libštejnský z Kolovrat počátkem 18. století. Torzo původní stavby je chráněné jako kulturní památka.
Historie
Stavební činnost v Rychnově nad Kněžnou byla historicky spjata s rodem Kolowratů Libštejnských. Nejdůležitějším stavebníkem na kolowratském panství v období baroka byl Norbert Leopold Libštejnský (1655-1716), který od roku 1688 jako diplomat procestoval např. Mnichov, Paříž či Madrid, a po roce 1697 se začal intenzívně zabývat zvelebením rodinných panství. V Rychnově nejprve přestavěl zámek (kolem 1700), následně nechal upravit průčelí kostela Nejsvětější Trojice.
Zřizovací listinou ze dne 29. března 1714 uvedl do města řád piaristů a 4. srpna téhož roku položil základní kámen k výstavbě jejich koleje a gymnázia při tomto kostele. Norbert Leopold přivedl téhož roku první řeholníky a ubytoval je v zámku. Školní výuka byla zahájena roku 1719. Dostavba koleje se po Norbertově smrti protáhla na pět let.[1] Poslední etapa výstavby spadá do let 1720-23, kdy byla kolej plně vybavena.
Při tereziánských školských reformách v roce 1777 bylo gymnázium přeměněno na hlavní městskou školu. Piaristé začali odcházet, takže do roku 1794 nezůstal ani jeden z nich. V roce 1798 byla kolej po zásahu bleskem poškozena požárem. Po rekonstrukci budovy bylo gymnázium roku 1812 obnoveno, především zásluhou Františka Josefa Libštejnského z Kolowrat. Následující dvě částečné přestavby z let 1877 a 1893 již financoval stát.[1] Definitivní konec znamenal pro stavbu rozsáhlý požár ze 6. dubna 1918, po kterém byla silně staticky narušená stavba stržena a na jejím místě zřízen park s pomníkem piaristy F. M. Pelcla. Do dnešních dnů se dochoval pouhý zlomek stavby navazující na presbytář kostela.
Rychnov nad Kněžnou a Santini
Zpočátku hrabě Norbert Leopold zaměstnával méně progresivní architekty z okruhu Pavla Ignáce Bayera či M. Rossiho),[2]. Kolem roku 1702 nastal obrat, když angažoval architekta mimořádných výtvarných kvalit, jímž byl Jan Santini Aichl. Pro Kolowraty realizoval např. stavbu zvonice v Brně-Slatině[rozpor] nebo úpravy kláštera v Dolním Ročově, včetně novostavby kaple Čtrnácti sv. pomocníků).[pozn 1] Ze slohové analýzy architektury vyplývá, že i před tímto datem pracoval v Rychnově nad Kněžnou, nejprve na úpravě zámku, následně přistavěl průčelí kostela Nejsvětější Trojice a celý areál propojil v celek. Po dokončení kostela byl dne 4. 8. 1714 položen základní kámen pro stavbu piaristické koleje.[3]
Popis stavby
Stavba se v úplnosti nezachovala. Přesný obrázek o ní podává zaměřovací nárys J. W. Ehemanna z roku 1795, a dále perokresba S. Vydry z konce 18. století, zachycující podobu celého zámeckého areálu.[4] Santini v koncepci půdorysu užil motiv rovnoramenného trojúhelníka jako symbolu Nejsvětější Trojice. Na osách severní a jižní strany vystupovaly trojosé rizality, západní strana přiléhala k presbytáři kostela. Strany měly okosené vrcholy a na krajích konkávně projmuté jednoosé ústupky. Celá křídla byla jedenáctiosá. Hlavní portál byl v jižní ose a navazoval na vstupní halu s eliptickým dvojramenným schodištěm. Další dvojice schodišť se nacházela analogicky ve dvou zbývajících osách (ta však byla pravoúhlá). Nádvoří propojovala klenutá trojúhelná chodba. Dvoutraktové budova měla koutová pole vnitřní chodby na šestiúhelném půdorysu, typickém pro Santiniho tvorbu.[1] Celá stavba byla dvoupatrová se suterénem, který na severozápadě vystupoval ve svahu nad terén.[1] Jediná dochovaná část přiléhá k presbytáři kostela, se kterým je v rámci zámeckého areálu chráněna jako kulturní památka České republiky.[5]
Odkazy
Poznámky
- ↑ Zde je doložen až v roce 1715.
Reference
- ↑ a b c d HORYNA, Mojmír. Jan Blažej Santini-Aichel. Praha: [s.n.], 1998. 314 s.
- ↑ KOŘÁN, Ivo. Santini ve východních Čechách, Umění XXIII. [s.l.]: [s.n.], 1974. S. 218.
- ↑ KOŘÁN, Ivo. Santini ve východních Čechách, Umění XXIII. [s.l.]: [s.n.], 1974. S. 219.
- ↑ KOŘÁN, Ivo. Santini ve východních Čechách, Umění XXIII. [s.l.]: [s.n.], 1974. S. 220.
- ↑ Ústřední seznam kulturních památek České republiky [online]. Praha: Národní památkový ústav [cit. 2013-02-12]. Identifikátor záznamu 142157 : Zámek. Památkový katalog. Hledat dokumenty v Metainformačním systému NPÚ [1].
Literatura
- Mojmír Horyna, Jan Blažej Santini-Aichel, Praha, 1998, s.
- Ivo Kořán, Santini ve východních Čechách, Umění XXIII., 1974, s. 213-222.
- Pavel Vlček-Petr Sommer-Dušan Foltýn:Encyklopedie českých klášterů. Libri Praha 1997, s. 627-628.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu piaristická kolej v Rychnově nad Kněžnou na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: RalinCavira, Licence: CC BY-SA 3.0
torzo piaristické koleje v Rychnově nad Kněžnou
Autor: RalinCavira, Licence: CC BY-SA 3.0
Rychnov nad Kněžnou, veduta, konec 18. st
Autor: RalinCavira, Licence: CC BY-SA 3.0
půdorys