Radovan Lukavský
prof. Radovan Lukavský | |
---|---|
![]() Radovan Lukavský (podzim 2007) | |
Narození | 1. listopadu 1919 Praha, ![]() |
Úmrtí | 10. března 2008 (ve věku 88 let) Praha, ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy |
Alma mater | Univerzita Karlova |
Podpis | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Radovan Lukavský (1. listopadu 1919 Praha – 10. března 2008 Praha) byl český herec, divadelní pedagog a recitátor. Ztvárnil stovky divadelních, filmových, televizních rolí i rozhlasových rolí, jeho vytříbený a kultivovaný hlas z něj dělal jednoho z nejlepších a nejznámějších českých vypravěčů a recitátorů poezie.
Krom četných rozhlasových i televizních recitací namluvil 17 biblických příběhů v projektu Bible pro malé i velké.
Za svého dlouholetého vystupování v Národním divadle ztvárnil desítky velkých rolí, z nichž nejvýznamnější jsou Hamlet a Tomáš Becket.
Jako vysokoškolský pedagog na Akademii múzických umění vychoval na desítky skvělých herců a je autorem dvou knih o herectví.
Život
Narodil se v Praze v poměrně chudé rodině. Jeho otec byl truhlářský mistr Rudolf Lukavský, který pocházel ze Stodu u Plzně, matkou bývalá služka a ochotnická herečka Marie Lukavská, rozená Čačalová, která pocházela z Bystřice pod Hostýnem.
Jeho matka byla hluboce věřící katolička, která svého syna od útlého dětství vodila do kostela. Radovanovi se v kostele líbilo a rád chodil ministrovat a pomáhat při zahradních pracích do blízkého kláštera anglických panen. Jedna z tamních sester, mater Stránská, se kterou si často povídal při práci na zahradě, hrála patrně rozhodující roli v tom, že se rozhodl stát se knězem.
Studoval na jezuity řízeném Arcibiskupském gymnáziu v Praze–Bubenči, které opustil po 5 letech poté, co dostal consilium abeundi (překl. rada odejít) pro rostoucí dluh (rodiče nebyli schopni platit za internát).[1] Dostudoval na reálném gymnáziu v Českém Brodě, kde odmaturoval v roce 1938.[2] Nastoupil ke studiu češtiny a francouzštiny na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze, po zavření vysokých škol pracoval u železnice jako telegrafista.[3]
V roce 1941 začal studovat na pražské konzervatoři a v roce 1942 nastoupil spolu s dalším posluchačem konzervatoře Jaromírem Pleskotem krátce do divadla Větrník Josefa Šmídy.[4] Již ve druhém ročníku studia však byl nuceně nasazen v Německu na práci ve válečném průmyslu. V roce 1944 byl vyreklamován a nastoupil angažmá v Divadle Vlasty Buriana. Po uzavření divadel pracoval jako dělník v Praze. Po roce 1945 se vrátil ke studiu na Univerzitě Karlově i na konzervatoři[3] a v letech 1946 (Pražská konzervatoř) a 1947 (FF UK) obě školy úspěšně absolvoval.[5]
V roce 1946 byl angažován Jiřím Frejkou do Divadla na Vinohradech.[6] Odtud v roce 1950 přešel do Městských divadel pražských,[7] od roku 1957 se stal členem souboru činohry Národního divadla v Praze.[3]
Jeho pedagogická činnost byla spojena s Pražskou konzervatoří, kde se stal již v roce 1945 asistentem Jiřího Plachého na dramatickém oddělení a kam se vrátil znovu po roce 1975, ale především s Akademií múzických umění, kde od roku 1947 učil na katedře herectví Divadelní fakulty Akademie múzických umění a od roku 1950 i na FAMU,[3] kde se stal v roce 1995 profesorem.
V letech 1990 až 1995 vystupoval v doprovodných programech na výstavách (Herbert Masaryk, T. G. Masaryk – člověk a umění), které uspořádalo Masarykovo demokratické hnutí.
Napsal dvě knihy o herectví a mnoho odborných článků.
Rodina
Se svou manželkou Ludmilou, rozenou Motyčkovou (1926–2005) se seznámil během studií na pražské konzervatoři, její sestra byla jeho spolužačkou.[8] Měli spolu jediné dítě, syna Ondřeje (1949–2007), který zemřel náhle na selhání srdce.[9] Od syna měl Radovan Lukavský dvě vnoučata, Martina a Kláru (* 1976).[10][11] Vnučka Klára s ním po dobu jednoho roku natáčela rozhovory, které vyšly v knize Rozhovory s dědečkem.[12]
Dílo
Jeho nejznámějšími divadelními rolemi byly Obchodník s deštěm, Hamlet nebo Tomáš Becket. Ve filmu hrál například hlavní roli v Králi Šumavy, televizním divákům zůstává v paměti díky roli Václava Tháma v seriálu F. L. Věk a řadě dalších. Byl vynikajícím recitátorem. Působil také jako vypravěč v seriálu Krajní meze nebo Cirkus Humberto a namluvil 17 biblických příběhů (Bible pro malé i velké).[13] Zasloužil se o kultivaci naší rodné řeči nejenom svým nezaměnitelným projevem, ale i knihou Kultura mluveného slova (Akademie múzických umění, Praha 2000). Podkladem této publikace byly jeho přednášky na FAMU.
Film
- 1946 Muži bez křídel – role: velitel popravčí čety
- 1946 Nadlidé – role: Unterscharführer
- 1948 Bílá tma – role: německý velitel
- 1948 Dvaasedmdesátka – role: strážník
- 1949 Výlet pana Broučka do zlatých časů – role: dělník na schůzi (nedokončený film, pracovní název: Výlet pana Broučka do roku 1935)
- 1949 Revoluční rok 1848
- 1949 Pan Habětín odchází
- 1949 Němá barikáda
- 1950 Přiznání
- 1950 Zocelení
- 1951 Akce B
- 1951 Mikoláš Aleš
- 1951 Milujeme – role: komisař SNB
- 1952 Mladá léta
- 1952 Nástup
- 1953 Tajemství krve
- 1954 Jan Hus
- 1954 Na stříbrném zrcadle
- 1954 Stříbrný vítr
- 1955 Psohlavci
- 1955 Punťa a čtyřlístek
- 1955 Větrná hora
- 1956 Jan Žižka
- 1956 Dědeček automobil
- 1956 Honzíkova cesta
- 1956 Proti všem
- 1956 Synové hor
- 1956 Ztracenci
- 1957 Poučení (studentský film)
- 1957 Štěňata
- 1957 Tam na konečné
- 1957 V pátek ráno
- 1958 Déšť padá shora (studentský film)
- 1958 Smrt v sedle
- 1959 Král Šumavy
- 1959 Návštěva (studentský film)
- 1959 Spálená křídla (divadelní záznam)
- 1960 Páté oddělení
- 1960 Vyšší princip
- 1961 Malý Bobeš
- 1961 Muž z prvního století
- 1961 Pouta
- 1962 Horoucí srdce
- 1962 Malý Bobeš ve městě
- 1962 Pevnost na Rýně
- 1962 Zelené obzory
- 1963 Ikarie XB 1
- 1963 Pražské blues
- 1963 Tři zlaté vlasy děda Vševěda – role: král
- 1965 Zvony pre bosých
- 1965 5 milionů svědků
- 1967 Dívka s třemi velbloudy
- 1967 Drak sa vracia
- 1969 Ezop
- 1969 Případ pro začínajícího kata
- 1970 Návštěvy
- 1971 Lekce
- 1971 Tatínek na neděli
- 1971 Touha Sherlocka Holmese
- 1971 Černý vlk
- 1972 Zajíc přes cestu (studentský film)
- 1972 Zlatá svatba
- 1972 Podezření
- 1972 Akce Bororo
- 1972 Dvojník (studentský film)
- 1972 Elixíry ďábla
- 1973 Tvrdohlavý Lot (studentský film)
- 1973 Větrné moře
- 1974 Perseus
- 1974 Poslední ples na rožnovské plovárně
- 1975 Akce v Istanbulu
- 1976 Dům Na poříčí
- 1976 Chuť do života (studentský film)
- 1976 Malá mořská víla
- 1976 O Mistru Hanušovi
- 1977 Pasiáns
- 1977 Tichý Američan v Praze
- 1977 Zlaté rybky
- 1979 Julek
- 1980 Jak napálit advokáta
- 1980 Romaneto
- 1980 Signum laudis
- 1980 Svítalo celou noc
- 1981 Tajemství ďáblovy kapsy
- 1981 Zelená vlna
- 1981 Opera ve vinici
- 1983 Záchvěv strachu
- 1983 Putování Jana Amose
- 1984 Příliš velká šance
- 1985 Tretí šarkan
- 1985 Veronika
- 1985 Skalpel, prosím
- 1985 ...nebo být zabit
- 1986 Můj hříšný muž
- 1987 Můj kamarád tiká
- 1994 V erbu lvice
- 1994 Dýmka míru
- 1994 Tichý společník
- 1995 Má je pomsta
- 1995 Casa rosa
- 1997 O perlové panně (filmová pohádka) – role: malíř
- 1999 Pod prahem
- 2005 Hrubeš a Mareš jsou kamarádi do deště
Televize
- 1961 Hrdinové okamžiku (TV seriál)
- 1963 Der Andere neben dir (TV film NDR) – role: Dr. Luděk Melichar
- 1964 Antigona (TV film)
- 1967 Lucerna (TV film)
- 1967 Těžká srdeční komplikace (TV film)
- 1967 Waterloo (TV film)
- 1968 Dreyfusova aféra (TV seriál)
- 1968 Sňatky z rozumu (TV seriál)
- 1969 Bellevue (TV film)
- 1970 Dlouhá bílá nit (TV film)
- 1970 Chvojka (TV film)
- 1970 Mata Hari (TV film)
- 1970 Za ranních červánků (TV film) – role: Abbé Josef Dobrovský
- 1970 Zvláštní případ (TV film)
- 1971 Kat nepočká (TV film)
- 1971 F. L. Věk (TV seriál)
- 1971 Mrtvý princ (TV pohádka) – role: mnich
- 1972 Z pohádky do pohádky (TV film)
- 1972 Román lásky a cti (TV film)
- 1972 Kamenný kvítek (TV film)
- 1973 Poklad krále Davida (TV film)
- 1974 30 případů majora Zemana (TV seriál 1974–1979) 9. díl: Loď do Hamburku (příběh z r. 1952) – role: Pírek
- 1975 Des Christoffel von Grimmelshausen abenteuerlicher Simplicissimus (TV seriál)
- 1975 My z konce světa (TV seriál)
- 1976 Až bude padat hvězda (TV film)
- 1977 Louis Pasteur (TV film)
- 1977 Paličova dcera (TV film)
- 1978 30 případů majora Zemana (TV seriál 1974–1979) 27. díl: Rukojmí v Bella Vista (příběh z r. 1970), 28. díl: Poselství z neznámé země (příběh z r. 1971) – role: William Correns
- 1978 Sněhurka (TV film)
- 1979 Ako listy jedného stromu (TV film)
- 1979 Dnes v jednom domě (TV seriál)
- 1979 Theodor Chindler – Die Geschichte einer deutschen Familie (TV seriál)
- 1979 Zadržitelný vzestup Arthura Uie (TV divadelní záznam)
- 1981 O stříbrném a zlatém vajíčku (TV film)
- 1981 Proč se vraždí starší dámy (TV film)
- 1981 Měsíční tónina (TV film)
- 1982 Dlouhá bílá stopa (TV seriál)
- 1982 Jehla (TV film)
- 1982 O labuti (TV film)
- 1983 Moje srdcová sedma (TV seriál)
- 1983 Nuž, brány dokořán již otevřete...! (TV film)
- 1983 Tažní ptáci (TV film)
- 1983 Vzpurní svědkové (TV film)
- 1984 Chytrá princezna (TV film)
- 1985 Synové a dcery Jakuba skláře (TV seriál)
- 1985 Gobseck (TV film)
- 1985 Matka (TV divadelní záznam)
- 1986 Povídka s dobrým koncem (TV film)
- 1986 Zlá krev (TV seriál)
- 1987 O Háderunovi a víle Elóře (TV film)
- 1987 O houslích krále snů (TV film)
- 1987 Paví pírko (TV film)
- 1988 Cirkus Humberto (TV seriál)
- 1989 Dobrodružství kriminalistiky (TV seriál)
- 1989 Putování po Blažených ostrovech (TV film)
- 1990 Chybná diagnóza (TV film)
- 1990 Přísahám a slibuji (TV seriál)
- 1991 Pohádka o touze (TV film)
- 1991 Requiem za W. A. Mozarta (TV film)
- 1991 Romeo a Julie (TV film)
- 1991 Šťastlivec Sulla (TV film)
- 1992 Náhrdelník (TV seriál)
- 1992 Noc pastýřů (TV film)
- 1992 O dvou sestrách a noční květině (TV film)
- 1992 Pravda a lež (TV film)
- 1992 Senso (TV film)
- 1992 Život a dílo skladatele Foltýna (TV film)
- 1994 Zapomenuté tváře (TV film)
- 1994 Marie Růžička (TV film)
- 1994 Návštěvní doba (TV divadelní záznam)
- 1994 Pšenice na dálnici (divadelní záznam)
- 1994 Tři Alberti a slečna Matylda (TV film)
- 1994 Lékaři (TV film)
- 1994 Motanice (TV film)
- 1994 Proces s vrahy Martynové (TV film)
- 1995 Muž v pozadí (TV seriál)
- 1995 Rok na vsi (TV divadelní záznam)
- 1995 La (TV film)
- 1995 Den, kdy unesli papeže (TV film)
- 1997 Červený kamínek (TV film)
- 1997 Četnické humoresky (TV seriál)
- 1997 Tichá noc (TV film)
- 1998 O pyšném panovníkovi (TV film)
- 1999 Ortel (TV film)
- 2000 Smrt Hippodamie (TV divadelní záznam)
- 2005 Náves (TV seriál)
- 2004 Tři dámy s pistolí (TV film)
- 2003 Strážce duší (TV seriál)
- 2006 Maharal – Tajemství talismanu (TV seriál)
Práce pro rozhlas
- 1967 Alexandre Dumas: Hrabě Monte Cristo, Československý rozhlas, dramatizace: Jiří Zdeněk Novák, režie: Jaroslav Berger; role: hrabě Monte Cristo
- 2001 František Pavlíček: Svatojánské vřes, původní rozhlasová hra o složitosti a křehkosti lidských vztahů. Hudba Vladimír Rejlek, dramaturgie Jana Weberová, režie Ludmila Engelová. Hrají: Josef Somr, Daniela Kolářová, Lenka Krobotová, Vladimír Brabec, Ladislav Mrkvička, Johanna Tesařová, Václav Vydra, Jaromír Meduna a Radovan Lukavský.[14]
Ocenění
- V roce 1965 mu byl udělen titul zasloužilý umělec a v roce 1974 ocenění Zasloužilý člen ND.[3]
- Z rukou prezidenta Václava Havla převzal Medaili Za zásluhy, v roce 1995 získal Cenu Thálie za celoživotní mistrovství.
- V roce 2000 obdržel ocenění – Medaili Josefa Hlávky.[15]
- Dne 3. června 2005 mu byl udělen čestný doktorát (dr. h. c.) na Akademii múzických umění v Praze.[16]
- V červenci 2008 byla v Praze 5 – Košířích po něm pojmenována ulice.[17]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/00/Hrob_Radovana_Lukavsk%C3%A9ho.jpg/220px-Hrob_Radovana_Lukavsk%C3%A9ho.jpg)
Odkazy
Reference
- ↑ Klára Lukavská: Rozhovory s dědečkem (2. přepracované vydání); Karmelitánské nakladatelství Kostelní Vydří 2005, str. 25-50.
- ↑ http://www.gcbrod.cz/ABS/1931-1940.pdf Archivováno 19. 10. 2014 na Wayback Machine. Seznam absolventů Gymnázia Český Brod 1931–1940.
- ↑ a b c d e Kolektiv autorů: Národní divadlo a jeho předchůdci, Academia, Praha, 1988, str. 283.
- ↑ HEDBÁVNÝ, Zdeněk: Divadlo Větrník. Praha : Panorama, 1988, str. 61–63.
- ↑ Český biografický slovník XX. století II, s. 293.
- ↑ Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová : Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 193, ISBN 978-80-239-9604-3.
- ↑ Marie Valtrová: ORNESTINUM, Slavná éra Městských divadel pražských, Brána, Praha, 2001, str. 191, ISBN 80-7243-121-8.
- ↑ RADOVAN, Lukavský. Život, herectví, víra..., Rozhovor s Prof. Radovanem Lukavským [online]. Vira.cz, 2007 [cit. 2015-12-23]. Dostupné online.
- ↑ Radovan Lukavský: Tady mu odvážejí syna - Zemřel v jeho náručí! [online]. Aha, 2007-01-19 [cit. 2015-12-23]. Dostupné online.
- ↑ Radovan Lukavský (+88): Jeho dvě poslední přání... [online]. Blesk.cz, 2008-03-11 [cit. 2015-12-23]. Dostupné online.
- ↑ PLAČKOVÁ, Gabriela. Herectví si mě vybralo [online]. Katolický týdeník, 2006-07-18 [cit. 2015-12-23]. Dostupné online.
- ↑ Vnučka herce Radovana Lukavského prozradila: Z čeho šílela její babička? [online]. Aha, 2013-12-26 [cit. 2015-12-23]. Dostupné online.
- ↑ Archivovaná kopie. www.popron.cz [online]. [cit. 2007-07-02]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-10-09.
- ↑ František Pavlíček: Svatojánské vřesy. Vltava [online]. 2013-01-10 [cit. 2019-04-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-04-20.
- ↑ http://www.hlavkovanadace.cz/nositele_medaile.php
- ↑ publikace AMU, Prof. Radovan Lukavský, doctor honoris causa AMU, 3. června 2005, vyd. AMU, Praha, 2005, ISBN 80-7331-036-8.
- ↑ Jedna z nových ulic nese jméno herce Lukavského; dostupné: http://www.prazskapetka.cz/node/6029 Archivováno 25. 3. 2009 na Wayback Machine.
Literatura
- ČERNÝ, František. Měnivá tvář divadla aneb Dvě století s pražskými herci. Praha : Mladá fronta, 1978, str. 158, 255, 275, 278, 300
- Česká divadla : encyklopedie divadelních souborů. Praha : Divadelní ústav, 2000. 615 s. ISBN 80-7008-107-4. S. 46, 47, 93, 115, 154, 236, 255, 256, 262, 263, 265, 276, 326, 516, 520.
- FIKEJZ, Miloš. Český film : herci a herečky. II. díl : L–Ř. 2. vyd. Praha: Libri, 2010. 656 s. ISBN 978-80-7277-471-5. S. 83–87.
- HANUŠ, Jiří. Malý slovník osobností českého katolicismu 20. století s antologií textů. Brno: Centrum pro studium demokracie a kultury, 2005. 308 s. ISBN 80-7325-029-2.
- HEDBÁVNÝ, Zdeněk: Divadlo Větrník. Praha : Panorama, 1988, str. 51, 55–6, 60–63, 133, 153
- Kdo je kdo : 91/92 : Česká republika, federální orgány ČSFR. Díl 1, A–M. Praha: Kdo je kdo, 1991. 636 s. ISBN 80-901103-0-4. S. 553.
- Kdo je kdo = Who is who : osobnosti české současnosti : 5000 životopisů / (Michael Třeštík editor). 5. vyd. Praha: Agentura Kdo je kdo, 2005. 775 s. ISBN 80-902586-9-7. S. 383.
- Kolektiv autorů: Národní divadlo a jeho předchůdci, Academia, Praha, 1988, str. 283–4
- LUKAVSKÁ, Klára: Rozhovory s dědečkem. Karmelitánské nakladatelství, Kostelní Vydří 2004. ISBN 80-7192-829-1.
- SÍLOVÁ, Zuzana: Radovan Lukavský. Achát, Praha 1999. ISBN 80-902221-9-6.
- Z. Sílová, R. Hrdinová, A. Kožíková, V. Mohylová : Divadlo na Vinohradech 1907–2007 – Vinohradský ansámbl, vydalo Divadlo na Vinohradech, Praha, 2007, str. 71, 76, 79, 105, 193, ISBN 978-80-239-9604-3
- SMETANA, Miloš: Jan Tříska. Nakl. XYZ, Praha, 2004, str. 25, 27, 38, ISBN 80-903399-5-6
- TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : II. díl : K–P. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 649 s. ISBN 80-7185-246-5. S. 293.
- VALTROVÁ, Marie: ORNESTINUM, Slavná éra Městských divadel pražských, Brána, Praha, 2001, str. 8, 10, 11, 14–5, 17–8, 20, 30–38, 66, 71, 73–4, 78–9, 85, 88, 106, 110, 117, 191, ISBN 80-7243-121-8
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Radovan Lukavský na Wikimedia Commons
Osoba Radovan Lukavský ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Radovan Lukavský
- Radovan Lukavský v souborném katalogu Akademie věd ČR
- Radovan Lukavský v databázi Archivu Národního divadla
- Radovan Lukavský ve Filmovém přehledu
- Radovan Lukavský v Česko-Slovenské filmové databázi
- Radovan Lukavský ve Filmové databázi
- Radovan Lukavský na Kinoboxu
- Radovan Lukavský v Internet Movie Database (anglicky)
- Radovan Lukavský na Dabingforum.cz
- Radovan Lukavský Archivováno 18. 7. 2020 na Wayback Machine. v Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století
- Radovan Lukavský na stránkách Centra dějin české teologie KTF UK Archivováno 5. 3. 2016 na Wayback Machine.
- Rozhovor s Radovanem Lukavským na Vira.cz
- Rozhovor s Klárou a Radovanem Lukavskými v Katolickém týdeníku
- Rozhovor z knihy Marcely Kašpárkové Deset vyznání
- Oznámení o úmrtí v Událostech ČT
- Filmový dokument Návštěva u Radovana Lukavského v archivu ČT
- Radovan Lukavský (Cyklus České televize Příběhy slavných) – video on-line v archivu ČT
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Radovan Lukavský (1919-2008), slavný český filmový a divadelní herec, pedagog a recitátor
Autor: David Sedlecký, Licence: CC BY-SA 3.0
Hrob herce Radovana Lukavského na Olšanských hřbitovech v Praze