Richard Dvořák
Richard Dvořák | |
---|---|
Poslanec Národního shromáždění ČSR | |
Ve funkci: 1948 – 1960 | |
Poslanec Národního shromáždění ČSSR | |
Ve funkci: 1964 – 1968 | |
Čs. ministr zahraničního obchodu | |
Ve funkci: 1952 – 1959 | |
Předchůdce | Antonín Gregor |
Nástupce | František Krajčír |
Čs. velvyslanec v SSSR | |
Ve funkci: 1959 – 1963 | |
Předchůdce | Jaromír Vošahlík |
Nástupce | Oldřich Pavlovský |
Čs. ministr financí | |
Ve funkci: 1963 – 1967 | |
Předchůdce | Július Ďuriš |
Nástupce | Bohumil Sucharda |
Čs. velvyslanec v Indii | |
Ve funkci: 1967 – 1971 | |
Čs. velvyslanec v NDR | |
Ve funkci: 1971 – 1976 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | KSČ |
Narození | 28. prosince 1913 Křešice ![]() |
Úmrtí | 13. května 2009 (ve věku 95 let) Praha ![]() |
Děti | Libor Dvořák Milan Dvořák |
Profese | ekonom a bankéř |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Richard Dvořák (28. prosince 1913[1] Křešice[2] – 13. května 2009, Praha[3]) byl český a československý ekonom, diplomat a politik Komunistické strany Československa, poúnorový poslanec Národního shromáždění ČSR a Národního shromáždění ČSSR a ministr vlád Československa.
Biografie
Pocházel z dělnické rodiny. Vystudoval obchodní akademii a Svobodnou školu politických nauk. V letech 1934–1937 působil jako obecní úředník v Podmoklech. Před druhou světovou válkou pracoval v letech 1937–1939 coby úředník v zahraničním oddělení České banky.[2][4] Už za první republiky byl aktivní ve Svazu přátel Sovětského svazu.[5] Za války byl v letech 1939–1945 vězněn v koncentračním táboře Buchenwald.[5]
Bezprostředně po válce pracoval v období let 1945–1946 v Živnobance.[4] Pak se věnoval profesionální politické dráze. V letech 1946–1948 byl předsedou ONV v Chebu a členem předsednictva OV KSČ.[5] Pak se stal členem předsednictva Krajského výboru KSČ v Karlových Varech. V letech 1949–1952 byl náměstkem ministra zahraničního obchodu. Ve vládě Antonína Zápotockého a Viliama Širokého a druhé vládě Viliama Širokého byl v letech 1952–1959 ministrem zahraničního obchodu. V letech 1959–1963 zastával post velvyslance Československa v SSSR, od počátku roku 1963 byl vedoucím Ústřední správy pro rozvoj místního hospodářství.[6]
V letech 1963–1967 pak zastával post ministra financí ve vládě Jozefa Lenárta. Roku 1967 byl převeden do diplomatických služeb. Mezi léty 1967–1971 působil jako velvyslanec v Indii, akreditovaný také pro Nepál. V Indii zažil sovětskou invazi do ČSSR. Ačkoliv proti vstupu vojsk v intencích vlády protestoval, zůstal jedním z mála velvyslanců, kteří nebyli po začátku normalizace odvoláni.[7] Později byl ještě v letech 1971–1976 velvyslancem v NDR.[6]
Zastával i vysoké stranické funkce. XI. sjezd KSČ ho zvolil kandidátem Ústředního výboru Komunistické strany Československa. XII. sjezd KSČ ho zvolil členem ÚV KSČ a XIII. sjezd KSČ do funkce člena Ústřední kontrolní a revizní komise KSČ.[8]
Zasedal v nejvyšších zákonodárných sborech Československa. Ve volbách roku 1948 byl zvolen do Národního shromáždění za KSČ ve volebním kraji Karlovy Vary.[9] Mandát získal i ve volbách v roce 1954 (volební obvod Karlovy Vary) a zasedal zde až do konce funkčního období parlamentu, tedy do voleb v roce 1960.[10] Opětovně získal mandát ve volbách v roce 1964 (nyní již jako poslanec Národního shromáždění ČSSR). Zde setrval do 8. srpna 1968, kdy rezignoval.[11]
Odkazy
Reference
- ↑ Richard Dvořák [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-15]. Dostupné online.
- ↑ a b LEWYTZKYJ, Borys - STROYNOWSKI, Juliusz. Who's who in the Socialist Countries. [s.l.]: K. G. Saur Pub., 1978. Dostupné online. S. 139. (anglicky)
- ↑ Jindřich Dejmek: Diplomacie Československa -- Díl II. Biografický slovník československých diplomatů (1918-1992) ; Nakladatelství Academia, 2013, ISBN 978-80-200-2285-1, str. 315
- ↑ a b BROŽ, Václav - SLUŠNÁ, Oľga. Kdo je kdo v Československu: Biografie žijících osob se stálým bydlištěm v ČSSR. [s.l.]: ČTK, 1969. 341 s. Dostupné online. S. 172.
- ↑ a b c Životopisy nových členů vlády ČSSR. Rudé právo. Září 1963, roč. 44, čís. 262, s. 2. Dostupné online.
- ↑ a b Léta totality ( 1948 – 1989) [online]. www.mfcr.cz [cit. 2012-01-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2006-12-10.
- ↑ Jindřich Dejmek: Diplomacie Československa -- Díl II. Biografický slovník československých diplomatů (1918-1992) ; Nakladatelství Academia, 2013, ISBN 978-80-200-2285-1, str. 315-316
- ↑ Přehled funkcionářů ústředních orgánů KSČ 1945 - 1989 [online]. www.cibulka.net [cit. 2012-01-15]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-15]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-15]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-15]. Dostupné online.
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“