Richard Gasquet
Richard Gasquet | |
---|---|
![]() Richard Gasquet na Monte-Carlo Masters 2023 | |
Stát | ![]() |
Datum narození | 18. června 1986 (38 let) |
Místo narození | Béziers, Francie |
Bydliště | Neuchâtel, Švýcarsko |
Výška | 183 cm |
Hmotnost | 79 kg |
Profesionál od | 2002 |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend jednoruč |
Výdělek | 20 684 710 USD |
Tenisová raketa | HEAD |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 603–394 |
Tituly | 16 ATP |
Nejvyšší umístění | 7. místo (9. července 2007) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 4. kolo (2007, 2008, 2012, 2013) |
French Open | čtvrtfinále (2016) |
Wimbledon | semifinále (2007, 2015) |
US Open | semifinále (2013) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Turnaj mistrů | základní skupina (2007, 2013) |
Olympijské hry | 2. kolo (2012) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 72–62 |
Tituly | 2 ATP |
Nejvyšší umístění | 45. místo (7. dubna 2008) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 1. kolo (2006) |
French Open | 1. kolo (2002, 2003, 2005) |
US Open | 1. kolo (2008) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Olympijské hry | ![]() |
Smíšená čtyřhra na Grand Slamu | |
French Open | vítěz (2004) |
Týmové soutěže | |
Davis Cup | finále (2014) |
Hopman Cup | vítěz (2017) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 14. ledna 2024
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() | ||
bronz | Londýn 2012 | čtyřhra mužů |
Richard Gabriel Cyr Gasquet (* 18. června 1986 Béziers) je francouzský profesionální tenista, vítěz smíšené čtyřhry na French Open 2004 po boku Taťány Golovinové a bronzový olympijský medailista z mužské čtyřhry londýnských her 2012 s Julienem Benneteauem. Ve své dosavadní kariéře na okruhu ATP Tour vyhrál šestnáct turnajů ve dvouhře a dva ve čtyřhře. Na challengerech ATP a okruhu ITF získal deset singlových titulů.[1]
Na žebříčku ATP byl ve dvouhře nejvýše klasifikován v červenci 2007 na 7. místě a ve čtyřhře pak v dubnu 2008 na 45. místě. V roce 2020 se jeho trenérem stal Julien Cassaigne.[2]
V roce 2002 se stal juniorským mistrem světa ITF. Premiérový titul na okruhu ATP získal v červnu 2005 na travnatém Nottingham Open, když ve finále přehrál běloruského hráče Maxe Mirného. V letech 2007 a 2012 také triumfoval na portugalském Estoril Open. V letech 2007 a 2013 si zahrál základní skupinu závěrečného Turnaje mistrů.
Týmové soutěže
Davis Cup
Ve francouzském daviscupovém týmu debutoval v roce 2005 čtvrtfinálem Světové skupiny proti Rusku, v němž vyhrál nad Andrejevem a podlehl Davyděnkovi. V roce 2014 se stal členem týmu, které postoupilo do lillského finále proti Švýcarsku. Po boku Juliena Benneteaua odešli poraženi ze sobotní čtyřhry od olympijských vítězů Rogera Federera a Stana Wawrinky. Se ziskem pouhých osmi gamů pak v nedělní dvouhře nestačil na Federera, což znamenalo porážku Francie 1:3 na zápasy.[3][4] V základní skupině listopadového finále Davis Cupu 2021 nestačil na Tomáše Macháče. Francouzi přesto Česko porazila 2:1 na zápasy.
Do února 2024 v soutěži nastoupil k dvaceti třem mezistátním utkáním s bilancí 16–11 ve dvouhře a 4–2 ve čtyřhře.[5]
Letní olympijské hry
Francii reprezentoval na londýnských Hrách XXX. olympiády, kde jako šestnáctý nasazený podlehl ve druhém kole dvouhry Kypřanu Marcosu Baghdatisovi. V soutěži čtyřhry vyhrál spolu s Julienem Benneteauem zápas o bronzovou medaili, když přehráli španělský pár Feliciano López a David Ferrer.
Hopman Cup
Za Francii nastoupil poprvé na Hopman Cupu 2012. V páru s Marion Bartoliovou obsadili první místo v základní skupině B, když všechny tři mezistátní zápasy vyhráli. Ve dvouhrách porazil Číňana Wu Ti, Australana Lleytona Hewitta i Španěla Fernanda Verdasca. Ve finále však nestačili na Českou republiku 0:2 na zápasy, když o výsledku rozhodly již dvouhry. Po dvousetovém průběhu odešel poražen od Tomáše Berdycha a Bartoliová nestačila na Petru Kvitovou.
Podruhé do Perthu zavítal jako 18. hráč žebříčku v roce 2017 po boku Kristiny Mladenovicové. V singlu základní skupiny prohrál se Švýcarem Rogerem Federerem a porazil Němce Alexandra Zvereva i Brita Daniela Evanse. Ve finále dvojici čekaly Spojené státy americké. V úvodním singlu zdolal Jacka Socka. Přestože poté Mladenovicová podlehla Coco Vandewegheové, společně triumfovali nad Američany v závěrečné smíšené čtyřhře. Francie tak vybojovala druhý titul na Hopmanově poháru po výhře 2:1 na zápasy.[6]
Tenisová kariéra
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Paris-FR-75-open_de_tennis-25-5-16-Roland_Garros-Richard_Gasquet-24_%28cropped%29.jpg/220px-Paris-FR-75-open_de_tennis-25-5-16-Roland_Garros-Richard_Gasquet-24_%28cropped%29.jpg)
Tenis začal hrát ve čtyřech letech v tenisovém klubu TC Sérignan, kde jej až do juniorského věku vedl otec Francis Gasquet. Již v devíti letech se objevil na obalu francouzského Tennis Magazine jako velký tenisový talent. V juniorské kategorii vyhrál v sezóně 2002 singlové soutěže French Open a US Open a na Australian Open došel do semifinále. V září téhož roku se stal juniorskou světovou jedničkou a na konci roku byl vyhlášen juniorským mistrem světa.
Na okruhu ATP Tour debutoval v dubnu 2002 turnajem kategorie Masters Series na antukovém Monte Carlo Masters, kde obdržel do kvalifikace divokou kartu. Poté, co se z ní probojoval do hlavní soutěže, stal se – v 15 letech a 10 měsících věku –, nejmladším tenistou od roku 1988 a Tommyho Hoa, který dokázal vyhrát utkání na turnaji ATP. V prvním kole přešel přes Argentince Franca Squillariho.
Premiérový grandslam odehrál na květnovém French Open 2002, když do utkání hlavní soutěže nastoupil v 15 letech, 11 měsících a 9 dnech jako druhý nejmladší tenista v této nejvyšší kategorii. Přes zisk úvodní sady proti pozdějšímu vítězi pařížského majoru Albertu Costovi, ztratil zbývající tři. Na grandslamu se nejdále probojoval do semifinále Wimbledonu 2007.
Jako 82. hráč žebříčku podlehl ve čtvrtfinále orléanského challengeru během září 2021 Jiřímu Veselému. Ve finále lednového ASB Classic 2023 zdolal druhého nasazeného Brita a světovou dvanáctku Camerona Norrieho po třísetovém průběhu. Připsal si šestnáctý singlový titul na túře ATP a první od travnatého Libéma Open 2018. Na Auckland Open se v 36 letech stal nejstarším šampionem turnaje.[7]
Na ASB Classic 2024 přicestoval jako obhájce titulu.[8] Z pozice sedmdesátého šesté hráče žebříčku v úvodu podlehl krajanu a jedinému teenageru v Top 50 Arthuru Filsovi, který jej i podruhé přehrál.[9] Po 18 letech tak v polovině ledna 2024, ve 37 letech, vypadl z první světové stovky, v níž figuroval nepřetržitě od dubna 2005. V přepočtu se jednalo o 956 týdnů. Delší kontinuální období v ní k lednu 2024 strávili jen Federer (1 165 týdnů) a Nadal (1 029 týdnů).[10][11]
Dopingová aféra
Francouzský deník L'Équipe 9. května 2009 uvedl, že byl v březnu téhož roku pozitivně testován na přítomnost kokainu, což vedlo k jeho odhlášení z Miami Masters.[12] V rozhovoru z 5. června téhož roku pro stejné periodikem odmítl užití kokainu.[13] Následně mu byla dočasně pozastavena účast na okruhu. Očištěn byl poté, co pozitivní nález zdůvodnil vyjádřením, že kokain se do těla dostal bez jeho vědomí, když se líbal s dívkou na party.[14] Od 16. července 2009 tak mohl opět startovat. Ocenil také Rafaela Nadala za jeho podporu během pozastavené činnosti. Do tenisového světa se vrátil na konci srpna turnajem Pilot Pen Championships 2009 v New Havenu, kde nepostoupil z kvalifikace do hlavní soutěže.
Trenérské vedení
- Éric Deblicker (říjen 2004 až květen 2008)
- Guillaume Peyre (květen 2008 až srpen 2009)
- Gabriel Markus (únor až září 2010)
- Riccardo Piatti (únor 2011 až listopad 2013)
- Sergi Bruguera (únor 2014 až listopad 2017)
- Thierry Tulasne (leden až září 2018)
- Fabrice Santoro (leden až září 2018)
- Thierry Ascione (září 2018 až září 2020)
- Julien Cassaigne (od 2020)
Finále na Grand Slamu
Smíšená čtyřhra: 1 (1–0)
Stav | rok | turnaj | povrch | spoluhráčka | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítěz | 2004 | French Open | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–4 |
Finále na okruhu ATP Tour
|
Dvouhra: 33 (16–17)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 11. října 2004 | Mety, Francie | tvrdý (h) | ![]() | 6–7(9–11), 4–6 |
Finalista | 2. | 9. května 2005 | Hamburk, Německo | antuka | ![]() | 3–6, 5–7, 6–7(4–7) |
Vítěz | 1. | 13. června 2005 | Nottingham, Spojené království | tráva | ![]() | 6–2, 6–3 |
Vítěz | 2. | 19. června 2006 | Nottingham, Spojené království (2) | tráva | ![]() | 6–4, 6–3 |
Vítěz | 3. | 10. července 2006 | Gstaad, Švýcarsko | antuka | ![]() | 7–6(7–4), 6–7(3–7), 6–3 |
Finalista | 3. | 7. srpna 2006 | Toronto, Kanada | tvrdý | ![]() | 6–2, 3–6, 2–6 |
Vítěz | 4. | 23. října 2006 | Lyon, Francie | koberec (h) | ![]() | 6–3, 6–1 |
Finalista | 4. | 29. dubna 2007 | Estoril, Portugalsko | antuka | ![]() | 6–7(7–9), 6–0, 1–6 |
Vítěz | 5. | 30. září 2007 | Bombaj, Indie | tvrdý | ![]() | 6–3, 6–4 |
Finalista | 5. | 1. října 2007 | Tokio, Japonsko | tvrdý | ![]() | 1–6, 2–6 |
Finalista | 6. | 13. července 2008 | Stuttgart, Německo | antuka | ![]() | 4–6, 5–7 |
Finalista | 7. | 16. ledna 2010 | Sydney, Austrálie | tvrdý | ![]() | 4–6, 6–7(2–7) |
Vítěz | 6. | 22. května 2010 | Nice, Francie | antuka | ![]() | 6–3, 5–7, 7–6(7–5) |
Finalista | 8. | 1. srpna 2010 | Gstaad, Švýcarsko | antuka | ![]() | 5–7, 1–6 |
Finalista | 9. | 6. května 2012 | Estoril, Portugalsko (2) | antuka | ![]() | 4–6, 2–6 |
Finalista | 10. | 12. srpna 2012 | Toronto, Kanada (2) | tvrdý | ![]() | 3–6, 2–6 |
Vítěz | 7. | 30. září 2012 | Bangkok, Thajsko | tvrdý (h) | ![]() | 6–2, 6–1 |
Vítěz | 8. | 5. ledna 2013 | Dauhá, Katar | tvrdý | ![]() | 3–6, 7–6(7–4), 6–3 |
Vítěz | 9. | 10. února 2013 | Montpellier, Francie | tvrdý (h) | ![]() | 6–2, 6–3 |
Vítěz | 10. | 20. října 2013 | Moskva, Rusko | tvrdý (h) | ![]() | 4–6, 6–4, 6–4 |
Finalista | 11. | 9. února 2014 | Montpellier, Francie | tvrdý (h) | ![]() | 4–6, 4–6 |
Finalista | 12. | 21. června 2014 | Eastbourne, Spojené království | tráva | ![]() | 3–6, 7–6(7–5), 5–7 |
Vítěz | 11. | 8. února 2015 | Montpellier, Francie (2) | tvrdý (h) | ![]() | 3–0skreč |
Vítěz | 12. | 3. května 2015 | Estoril, Portugalsko | antuka | ![]() | 6–3, 6–2 |
Vítěz | 13. | 7. února 2016 | Montpellier, Francie (3) | tvrdý (h) | ![]() | 7–5, 6–4 |
Finalista | 13. | 2. října 2016 | Šen-čen, Čína | tvrdý | ![]() | 6–7(5–7), 7–6(7–2), 3–6 |
Vítěz | 14. | 23. října 2016 | Antverpy, Belgie | tvrdý (h) | ![]() | 7–6(7–4), 6–1 |
Finalista | 14. | 12. února 2017 | Montpellier, Francie (2) | tvrdý (h) | ![]() | 6–7(4–7), 3–6 |
Finalista | 15. | únor 2018 | Montpellier, Francie | tvrdý (h) | ![]() | 6–7(2–7), 4–6 |
Vítěz | 15. | červen 2018 | Rosmalen, Nizozemsko | tráva | ![]() | 6–3, 7–6(7–5) |
Finalista | 16. | červenec 2018 | Stockholm, Švédsko | antuka | ![]() | 3–6, 6–3, 1–6 |
Finalista | 17. | červenec 2021 | Umag, Chorvatsko | antuka | ![]() | 2–6, 2–6 |
Vítěz | 16. | leden 2023 | Auckland, Nový Zéland | tvrdý | ![]() | 4–6, 6–4, 6–4 |
Čtyřhra: 4 (2–2)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítěz | 1. | 8. května 2006 | Mety, Francie | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 6–1, [11–9] |
Finalista | 1. | 14. dubna 2007 | Monte-Carlo, Monako | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 2–6, 1–6 |
Vítěz | 2. | 7. ledna 2008 | Sydney, Austrálie | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 4–6, 6–4, [11–9] |
Finalista | 2. | 1. listopadu 2009 | Petrohrad, Rusko | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 5–7, [4–10] |
Utkání o olympijský bronz
Mužská čtyřhra: 1 (1–0)
Stav | rok | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Bronz | 2012 | Londýn – LOH, Spojené království | tráva | ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–4), 6–2 |
Finále soutěží družstev: 5 (2–3)
Stav | č. | datum | soutěž | povrch | spoluhráči | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 7. ledna 2012 | Hopman Cup Perth, Austrálie | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 0–2 |
Finalista | 2. | 21.–23. listopadu 2014 | Davis Cup Villeneuve-d'Ascq, Francie | antuka (h) | ![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() ![]() ![]() | 1–3 |
Vítěz | 1. | 7. ledna 2017 | Hopman Cup Perth, Austrálie | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 2–1 |
Vítěz | 2. | 24.–26. listopadu 2017 | Davis Cup Villeneuve-d'Ascq, Francie | tvrdý (h) | ![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() ![]() ![]() | 3–2 |
Finalista | 3. | 23.–25. listopadu 2018 | Davis Cup Villeneuve-d'Ascq, Francie | antuka (h) | ![]() ![]() ![]() ![]() | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | 1–3 |
Chronologie výsledků na Grand Slamu
Dvouhra
Turnaj | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | SR | V–P |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Australian Open | A | 1. kolo | 1. kolo | A | 1. kolo | 4. kolo | 4. kolo | 3. kolo | 1. kolo | 3. kolo | 4. kolo | 4. kolo | 3. kolo | 3. kolo | A | 3. kolo | 3. kolo | A | A | A | 2. kolo | 1. kolo | 0 / 16 | 25–16 |
French Open | 1. kolo | 1. kolo | 1. kolo | 3. kolo | 2. kolo | 2. kolo | A | A | 1. kolo | 4. kolo | 4. kolo | 4. kolo | 3. kolo | 4. kolo | ČF | 3. kolo | 3. kolo | 2. kolo | 1. kolo | 2. kolo | 2. kolo | 1. kolo | 0 / 20 | 29–20 |
Wimbledon | A | A | 1. kolo | 4. kolo | 1. kolo | SF | 4. kolo | A | A | 4. kolo | 4. kolo | 3. kolo | 2. kolo | SF | 4. kolo | 1. kolo | 1. kolo | 1. kolo | NH | 2. kolo | 3. kolo | 1. kolo | 0 / 17 | 31–17 |
US Open | Q2 | A | Q1 | 4. kolo | 4. kolo | 2. kolo | 1. kolo | 1. kolo | 4. kolo | 2. kolo | 4. kolo | SF | 3. kolo | ČF | 1. kolo | 1. kolo | 3. kolo | 1. kolo | 2. kolo | 1. kolo | 3. kolo | 1. kolo | 0 / 19 | 30–18 |
výhry–prohry | 0–1 | 0–2 | 0–3 | 8–3 | 4–4 | 10–3 | 6–3 | 2–2 | 3–3 | 9–4 | 12–4 | 13–4 | 7–4 | 14–4 | 7–3 | 4–4 | 6–4 | 1–3 | 1–2 | 2–3 | 6–4 | 0–4 | 0 / 72 | 115–71 |
Legenda | |||
---|---|---|---|
SR | poměr vyhraných turnajů ku všem odehraným | W–L V–P | výhry–prohry |
NH | daný rok se turnaj nekonal | A | turnaje se hráč nezúčastnil |
1Q / LQ | prohra v (kole) kvalifikace | 1k / 1R | prohra v daném kole turnaje |
QF / ČF | prohra ve čtvrtfinále | SF | prohra v semifinále |
F | prohra ve finále | Vítěz | vítězství v turnaji |
Postavení na konečném žebříčku ATP
Dvouhra
Rok | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 |
Pořadí | 1303. | ▲ 166. | ▲ 93. | ▼ 109. | ▲ 16. | ▼ 18. | ▲ 8. | ▼ 24. | ▼ 52. | ▲ 30. | ▲ 19. | ▲ 10. | ▲ 9. | ▼ 26. | ▲ 9. | ▼ 18. | ▼ 31. | ▲ 26. | ▼ 61. | ▲ 47. | ▼ 86. | ▲ 68. | ▼ 76. |
Čtyřhra
Rok | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017–2023 |
Pořadí | 1315. | ▲ 428. | ▼ 965. | ▲ 418. | ▲ 111. | ▲ 76. | ▼ 82. | ▼ 130. | ▼ 454. | ▲ 207. | ▲ 182. | ▼ 237. | ▲ 188. | ▼ 600. | ▼ 849. | — |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Richard Gasquet na anglické Wikipedii.
- ↑ Richard Gasquet na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 14. ledna 2024
- ↑ Richard Gasquet na stránkách ATP Tour (anglicky), přístup: 14. ledna 2024
- ↑ Tears of joy from Roger Federer as Switzerland win Davis Cup [online]. 23-11-2014 [cit. 2014-11-25]. Dostupné online.
- ↑ Roger Federer, Switzerland win first Davis Cup title [online]. 23-11-2014 [cit. 2014-11-25]. Dostupné online.
- ↑ Richard Gasquet na stránkách Davis Cupu (anglicky), přístup: 20. ledna 2023
- ↑ Francie - USA 2:1. Mladenovicová a Gasquet vyhráli Hopmanův pohár smíšených týmů. Sport.cz [online]. 2017-01-07 [cit. 2017-01-08]. Dostupné online.
- ↑ Back On Top: Gasquet Wins Auckland Title With Late Charge. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-01-14 [cit. 2023-01-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-01-14. (anglicky)
- ↑ Back On Top: Gasquet Wins Auckland Title With Late Charge. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-01-14 [cit. 2024-01-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-01-14. (anglicky)
- ↑ Arthur Fils beats Richard Gasquet in Auckland. ATP Tour, Inc. [online]. 2024-01-10 [cit. 2024-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Luboš Zabloudil, Tomáš Rambousek. Konec úchvatné série. Gasquet vydržel v TOP 100 nepřetržitě 956 týdnů, sérii utnul o 18 let mladší krajan. TenisPortal.cz [online]. 2024-01-09 [cit. 2024-01-11]. Dostupné online.
- ↑ Richard Gasquet will fall out of the top 100 for the first time since 2005 -. News In France [online]. 2024-01-09 [cit. 2024-01-11]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2024-01-11. (anglicky)
- ↑ Tennis - Dopage - Gasquet positif à la cocaïne. L'Équipe [online]. 2009-05-09 [cit. 2023-01-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2009-05-11. (francouzsky)
- ↑ Gasquet : «Je reviendrai». L'Équipe [online]. 2009-06-05 [cit. 2023-01-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2009-06-06. (francouzsky)
- ↑ Gasquet cleared to return to tour. BBC Sport [online]. 2009-07-15 [cit. 2023-01-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2022-06-05. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Richard Gasquet na Wikimedia Commons
- Richard Gasquet – oficiální stránky (anglicky) (francouzsky)
- Richard Gasquet na stránkách ATP Tour (anglicky)
- Richard Gasquet na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Richard Gasquet na stránkách Davis Cupu (anglicky)
- Richard Gasquet v databázi Olympedia (anglicky)
- Richard Gasquet na Facebooku
- Richard Gasquet na X (dříve Twitteru)
Média použitá na této stránce
Autor: B1mbo, Licence: CC BY-SA 2.5
Drawing of a bronze medal, based on Olympic rings.svg.
Olympic Rings without "rims" (gaps between the rings), As used, eg. in the logos of the 2008 and 2016 Olympics. The colour scheme applied here was specified in 2023 guidelines.
Olympic Rings without "rims" (gaps between the rings), As used, eg. in the logos of the 2008 and 2016 Olympics. The colour scheme applied here was specified in 2023 guidelines.
This is the national flag of Belgium, according to the Official Guide to Belgian Protocol. It has a 13:15 aspect ratio, though it is rarely seen in this ratio.
Its colours are defined as Pantone black, Pantone yellow 115, and Pantone red 032; also given as CMYK 0,0,0,100; 0,8.5,79,0; and 0,94,87,0.Flag of Australia, when congruence with this colour chart is required (i.e. when a "less bright" version is needed).
See Flag of Australia.svg for main file information.Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: François GOGLINS, Licence: CC BY-SA 4.0
Le joueur de tennis français Richard Gasquet, lors des internationaux de France de tennis, sur le stade Roland-Garros, à Paris, le 25 mai 2016, dans son duel sportif contre le joueur américain Bjorn Fratangelo.