Rokytka (přítok Rokytné)
Rokytka | |
---|---|
Potok Rokytka v Domamili | |
Základní informace | |
Délka toku | 22,5 km |
Plocha povodí | 97,8 km² |
Průměrný průtok | 0,31 m³/s |
Světadíl | Evropa |
Hydrologické pořadí | 4-16-03-010 |
Pramen | |
severovýchodně od Štěpkova 49°5′33,69″ s. š., 15°39′41,1″ v. d. 535 m n. m. | |
Ústí | |
do Rokytné 49°5′21,7″ s. š., 15°52′57,4″ v. d. 420 m n. m. | |
Protéká | |
![]() | |
Úmoří, povodí | |
Atlantský oceán, Černé moře, Dunaj, Morava, Dyje, Svratka, Jihlava, Rokytná | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Rokytka, nazývaná též Jaroměřička, je potok, pravostranný přítok řeky Rokytné v Kraji Vysočina. Délka jejího toku činí 22,5 km. Plocha povodí měří 97,8 km².[1]
Průběh toku
Rokytka pramení v nadmořské výšce 535 m n. m. severovýchodně od Štěpkova, severně od kopce Okrouhlík (539 m n. m.). Přes rybník Partyzánský a Pivovarský teče na východ do Domamile. Za Litohoří přijímá vody Jakubovky. Rybníkem Nový u Háje pokračuje do Moravských Budějovic. Tam se otáčí na severovýchod. Za Lukovem klesá její koryto na 435 m n. m. To už přijala vody Vícenického potoka. Dál protéká Bohušicemi a ve svém závěrečném úseku před Jaroměřicemi a spojením s Rokytnou míjí strmé stráně jaroměřického Hradiska. Do Rokytné ústí v nadmořské výšce 420 m n. m.
Větší přítoky
- levé – Podhorský potok, Jakubovka, Vícenický potok
- pravé – Vranínský potok
Vodní režim
Průměrný průtok u ústí do Rokytné činí 0,31 m³/s.[2][3]
Odkazy
Reference
- ↑ Hydrologický seznam podrobného členění povodí vodních toků ČR [online]. [cit. 2016-06-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-10-05.
- ↑ KESTŘÁNEK, Jaroslav; KŘÍŽ, Hubert; NOVOTNÝ, Stanislav; PÍŠE, Jan; VLČEK, Vladimír. Vodní toky a nádrže. 1. vyd. Praha: Academia, 1984. 316 s. (Zeměpisný lexikon ČSR). Heslo Rokytka, s. 233.
- ↑ Ludvík, M. Podyjí. 1. vydání. Praha : Olympia, 1988. 294 s. Turistický průvodce ČSSR
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Rokytka na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: Jiří Sedláček, Licence: CC BY-SA 4.0
Potok Rokytka v Domamili, okr. Třebíč.