Roman Kaliský
Roman Kaliský | |
---|---|
Poslanec Slovenské národní rady | |
Ve funkci: 1948 – 1954 | |
Poslanec Národního shromáždění ČSR | |
Ve funkci: 1954 – 1960 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Demokratická str. Str. slovenské obrody |
Narození | 23. září 1922 Slovenská Ľupča ![]() |
Úmrtí | 8. listopadu 2015 (ve věku 93 let) |
Národnost | Slováci |
Profese | spisovatel, novinář, dramaturg, politik, dramatik, publicista a scenárista |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Roman Kaliský (23. září 1922 Slovenská Ľupča[1] – 8. listopadu 2015)[2] byl slovenský a československý spisovatel, dramatik, publicista a politik. V poválečné době byl členem Demokratické strany. Po únorovém převratu v roce 1948 jedním z funkcionářů Strany slovenské obrody, která byla loajálním spojencem komunistického režimu. Zasedal za ni v Národním shromáždění republiky Československé. Po roce 1968 politicky pronásledován, po roce 1989 opětovně aktivní ve veřejném a politickém životě.
Biografie
V letech 1936–1943 vystudoval gymnázium v Banské Bystrici a v Liptovském Svätém Mikuláši. Pak studoval chemické inženýrství na Slovenské vysoké škole technické v Bratislavě, ale studia nedokončil. V roce 1944 se účastnil Slovenského národního povstání. Po válce v letech 1946–1948 pracoval jako redaktor deníku Práca.[3]
Během únorového převratu patřil mezi hlavní postavy Strany slovenské obrody, která vznikla transformací prokomunistické frakce Demokratické strany. Strana slovenské obrody sice byla oficiálně deklarována jako loajální spojenec KSČ a nového režimu, ale její špičky přesto neunikly podezření komunistů. To se týkalo zejména Milana Poláka, který v rámci strany vedl spory s křídlem okolo Jána Ševčíka. Státní bezpečnost ve svém hlášení označovala Ševčíkovu frakci za skutečně loajální vůči státu a KSČ, zatímco Poláka a jemu blízké považovala za skryté stoupence Jozefa Lettricha. Polák měl být dokonce dohodnut s Lettrichem, že zůstane na Slovensku. Do Polákovy frakce byl počítán i Roman Kaliský.[4] Ve straně zastával post šéfredaktora stranického tiskového orgánu Ľud (v této funkci působil v letech 1948–1953). V hlášení StB se o něm píše: „I když se zdá, že píše v duchu lidovědemokratickém, naladěný je protikomunisticky a v kruhu svých straníků se s tím ani netají.“[5][3]
V letech 1948–1954 byl poslancem Slovenské národní rady.[3] Ve volbách v roce 1954 byl zvolen do Národního shromáždění za Stranu slovenské obrody ve volebním obvodu Bratislava I. V parlamentu setrval až do konce funkčního období, tedy do voleb v roce 1960.[6]
K roku 1954 se profesně uvádí jako dramaturg Československého státního filmu.[7] V letech 1953–1956 zastával post dramaturga Slovenského filmu, od roku 1956 do roku 1968 byl redaktorem listu Kultúrny život, v letech 1968–1970 pak pracoval pro Slovenskou televizi.[3] Roku 1963 na 3. sjezdu Svazu československých spisovatelů přednesl projev, ve kterém upozornil, že stalinismus na Slovensku a pro Slováky znamenal kromě českých zemí i trvalý strach z možného obvinění z buržoazního nacionalismu jen kvůli faktu, že byli Slováky. V 60. letech se zapojil i do dalších politických diskuzí. V letech 1966–1967 například Kaliský a Juraj Fabian vedli polemiku s Eduardem Frišem a Zorou Jesenskou ohledně hodnocení válečného slovenského štátu. Kaliský a Fabian naznačovali, že válečný slovenský štát měl jistou pozitivní roli při ochraně Slováků před maďarskou expanzí. Zároveň odmítal idealizaci první československé republiky, kritizoval čechoslovakismus a státoprávní postoje Edvarda Beneše. Historik Jan Rychlík hodnotí tehdejší Kaliského argumentaci jako nelišící se od ľudácké, respektive exilové neoľudácké rétoriky.[8]
Po invazi vojsk Varšavské smlouvy do Československa za normalizace byl politicky pronásledovaný.[3]
Po sametové revoluci se stal ředitelem Slovenské televize. Odtud přešel na post redaktora a zástupce šéfredaktora listu Slovenské národné noviny, později do listu Literárny týždenník. V roce 1993 působil jako zástupce šéfredaktora deníku Republika, v letech 1993–1994 byl úředníkem Kanceláře prezidenta Slovenské republiky. Od roku 1994 byl v penzi.
Mimořádná cena Matice slovenské
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/100th_anniversary_of_the_birth_of_Roman_Kalisk%C3%BD_in_Matica_slovenska.jpg/220px-100th_anniversary_of_the_birth_of_Roman_Kalisk%C3%BD_in_Matica_slovenska.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d0/Roman_Kalisk%C3%BD%2C_robotn%C3%ADk_v_slu%C5%BEb%C3%A1ch_n%C3%A1roda_%28e-kniha%2C_Matica_slovensk%C3%A1%2C_2022%29.jpg/220px-Roman_Kalisk%C3%BD%2C_robotn%C3%ADk_v_slu%C5%BEb%C3%A1ch_n%C3%A1roda_%28e-kniha%2C_Matica_slovensk%C3%A1%2C_2022%29.jpg)
Matice slovenská uspořádala při příležitosti stoleté Romana Kaliského vzpomínkové kolokvium v prostorách Matice slovenské v Bratislavě. Inicioval ho správce Matice slovenské a šéfredaktor Slovenských národních novin Maroš Smolec, jehož otec Ján Smolec přímo spolupracoval s Romanem Kaliským. Akce se zúčastnila i dcera Romana Kaliského Gabriela Kaliská, dramaturgička a bývalá poslankyně NR SR, která převzala z rukou předsedy Matice slovenské Mariána Gešpera Mimořádnou cenu Matice slovenské in memoriam pro Romana Kaliského. Akce se dále zúčastnily takové osobnosti jako kulturolog Vincent Šabík, politologové Eduard Chmelár a Roman Michelko, architektka Marta Kropiláková, bývalý diplomat a velvyslanec Marián Servátka, sociolog a nadšenec historie Jozef Schwarz, básník Jozef Čertík, Pavel Fabian, Lukáš Perný, Radoslav Žgrada,[9] spisovatelé Dušan Mikolaj, Pavol Dinka a jiní.[10] Z akce vyšla e-kniha ROMAN KALISKÝ, dělník ve službách národa.[11]
Dílo
- Dlhá cesta (1961)
- Obžalovaný, vstaňte! (1963)
- Konfrontácia (1969, spoluautor)
- Koniec a začiatok (1968)
- Na poslednom úseku (1997)
Odkazy
Reference
- ↑ Roman Kaliský [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Vo veku 93 rokov zomrel dlhoročný novinár Roman Kaliský [online]. SME.sk, 2015-11-08 [cit. 2015-11-17]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ a b c d e Kaliský, Roman, 1922 [online]. banskabystrica.kniznice.net [cit. 2012-01-25]. Dostupné online. (slovensky)[nedostupný zdroj]
- ↑ HORIČKA, Martin. Gottwaldov demokrat. Zabudnutý príbeh Jána Ševčíka. Bratislava: Slovart, 2021. S. 158.
- ↑ kol. aut.: Politické strany, 1938–2004. Brno: Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-179-8. S. 1322.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-01-25]. Dostupné online.
- ↑ Kandidáti Národní fronty pro volby do Národního shromáždění. Rudé právo. Listopad 1954, roč. 35., čís. 307, s. 3. Dostupné online.
- ↑ Rychlík, Jan: Češi a Slováci ve 20. století. Praha: Vyšehrad, 2012. ISBN 978-80-7429-133-3. S. 437, 454–455.
- ↑ ŽGRADA, Radoslav. Roman Kaliský a Matica slovenská [online]. 2022-09-28 [cit. 2022-09-29]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ 100 rokov od narodenia Romana Kaliského [online]. 2022-09-27 [cit. 2022-09-29]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ GEŠPER, Marián; SMOLEC, Maroš; LEIKERT, Jozef. ROMAN KALISKÝ: ROBOTNÍK V SLUŽBÁCH NÁRODA. [s.l.]: Matica slovenská 84 s. Dostupné online. ISBN 978-80-8128-289-8. (slovensky) Google-Books-ID: KzacEAAAQBAJ.
Externí odkazy
Osoba Roman Kaliský ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Roman Kaliský
- Roman Kaliský v parlamentu
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: Matica slovenská, Licence: CC BY-SA 4.0
Roman Kaliský, worker in the service of the nation (e-book, Matica slovenská, 2022)
Autor: Matica slovenská, Licence: CC BY-SA 4.0
100th anniversary of the birth of Roman Kaliský in Matica slovenska