Samaří
Samaří | |
---|---|
![]() Sloupořadí v ruinách Samaří | |
Poloha | |
Souřadnice | 32°16′34″ s. š., 35°11′42″ v. d. |
Stát | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Sebastia-354.jpg/220px-Sebastia-354.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f7/Roman_columns_at_Seabastia_30.jpg/220px-Roman_columns_at_Seabastia_30.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Ancient_Roman_theatre_of_Sebastia.jpg/220px-Ancient_Roman_theatre_of_Sebastia.jpg)
Samaří (hebrejsky שומרון Šomron, řecky Σεβαστη Sebasté) bylo město v Samařsku v dnešním Izraeli, v oblasti palestinské autonomie na západním břehu Jordánu, asi 10 km severozápadně od moderního města Náblus (ve starověku Sichem). Podle tohoto města a kraje se také nazývá nábožensko-etnická skupina Samaritánů, kteří zde vznikli.
Historie
Město založil izraelský král Omrí (886–875 př. n. l.) a učinil z něj hlavní město „severního“ Izraelského království, místo dřívějšího města Tirza. Bylo dobyto a zničeno v roce 722 př. n. l. asyrským králem Salmanassarem V. a následně král Sargon II. odvedl bohatší obyvatele do Asýrie a nahradil je mezopotámskými přistěhovalci. Ti sice časem patrně přijali izraelské náboženství a Tóru, ovšem s jistými odlišnostmi. Samaritánský Pentateuch je psán zvláštním písmem a text se často shoduje s odchylkami řeckého překladu (Septuaginta). Centrem samařské bohoslužby se stala blízká hora Gerizim, kde podle izraelských pověstí měl Abrahám obětovat syna Izáka. Tím patrně začalo napětí až nepřátelství mezi Samařany a judskými Židy. Město se stalo centrem asyrské a posléze babylonské provincie Samerina. Za perské vlády (od konce 6. do konce 4. století př. n. l.) bylo Samaří sídlem rodu Sanballatovců, správců na území bývalého Judska a Izraele. Když se Izraelité v 6. století př. n. l. začali vracet z babylonského zajetí, Samařané také nabízeli pomoc při obnově jeruzalémského chrámu, byli však odmítnuti.Ezd 4, 1 (Kral, ČEP) Město dobyl Alexandr Veliký a roku 107 př. n. l. je zbořil Hasmoneovec Jan Hyrkán. První starověký římský císař Augustus je věnoval králi Herodovi, který je obnovil a rozšířil a k poctě Augustově nazval Sebasté (řecká podoba jména Augustus). Když však roku 72 založil císař Vespasianus v sousedství město Flavia Neapolis, ztratila Samarie-Sebasté význam a v byzantské době byla definitivně opuštěna.
Pamětihodnosti
Z dávné izraelské minulosti se zachovaly zbytky hradeb, které zbudoval syn a nástupce krále Omrího Achab a palác o rozměrech 24 x 27 m. Z helénské a římské doby se zachovaly impozantní zbytky divadla a baziliky, sloupořadí na foru a našly se i zajímavé plastiky ze slonoviny. Křižácký chrám sv. Jana ze 12. století slouží jako mešita a uctívá se v něm hrob sv. Jana Křtitele.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Samaria (antike Stadt) na německé Wikipedii.
Literatura
- Ottův slovník naučný, heslo Samaria. Sv. 22, str. 572
- A. Novotný, Biblický slovník. Praha: Kalich 1950. Heslo Samaří.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Samaří na Wikimedia Commons
- Samaria (Sebaste): vykopávky (anglicky)
Média použitá na této stránce
Autor: NordNordWest, Licence: CC BY-SA 3.0
Location map of Israel. De facto situation.
Autor: Daniel Ventura, Licence: CC BY-SA 3.0
שומרון בירת מלכות ישראל בימי קדם - היום אתר ארכיאולוגי
Zástupný symbol vlajky. Vizte též Category:Flag placeholders a Coats of arms of None.svg.
Autor: Daniel Ventura, Licence: CC BY-SA 3.0
שומרון בירת מלכות ישראל בימי קדם - היום אתר ארכיאולוגי
A street of Pillars at the ruins of the city Samaria