Sebestimulace
![Hand rubbing faux-fur](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/Rubbing_faux-fur%2C_July_2014.jpg/267px-Rubbing_faux-fur%2C_July_2014.jpg)
Sebestimulační chování, také známé jako stimming[1] a autostimulace,[2] je opakování pohybů, zvuků, slov nebo hýbání objekty. Takové chování se do určité míry vyskytuje u všech lidí, zejména u lidí s vývojovou poruchou, a zvláště časté je u lidí s poruchou autistického spektra.[2] O lidech s diagnostikovanou poruchou senzorického zpracování je také známo, že mohou vykazovat sebestimulační chování. [3] Sebestimulace bývá považována za obrannou reakci na nadměrnou vnější stimulaci, kdy se lidé uklidňují blokováním méně předvídatelných environmentálních podnětů, na které jsou zvýšeně citliví.[2][3] Další vysvětlení považuje autostimulaci za způsob, jak zmírnit úzkost a další negativní nebo příliš intenzivní emoce. [4] I když je sebestimulace někdy velmi prospěšná, bývá vysoce stigmatizována a dramatizována. Neurodivergentní lidé mají často pocit, že by měli své autostimulační chování skrývat či omezovat, protože často vyvolává nežádoucí reakci těch, kteří nechápou nutkání, které za tímto chováním stojí.[5]
Sebestimulace se může skládat z hmatového, vizuálního, sluchového, čichového a vestibulárního stimulování (které se týká rovnováhy). Některé běžné příklady sebestimulace zahrnují mávání rukou, tleskání, houpání se, nadměrné nebo intenzivní mrkání, chození, bouchání hlavou, opakování zvuků nebo slov, luskání prsty a roztáčení předmětů.[6][7]
Sebestimulace a autismus
Sebestimulace je téměř vždy přítomna u lidí s poruchou autistického spektra, ale nemusí nutně znamenat autismus.[8] Největší rozdíl mezi autistickou a neautistickou sebestimulací je typ stimulace a množství stimulace.[8] V Diagnostickém a statistickém manuálu duševních poruch, publikovaném Americkou psychiatrickou asociací, je sebestimulační chování popsáno jako „stereotypní nebo opakující se motorické projevy“ a je uvedeno jako jedno z pěti klíčových diagnostických kritérií poruchy autistického spektra.[9] Různé perspektivy naznačují, že autostimulace zahrnuje jak senzorické, tak motorické funkce. Nedostatečné rozvinutí těchto senzomotorických funkcí může mít za následek sebestimulační chování produkované osobou jako ovladatelnou reakci. Jedna studie, která vedla rozhovory s třiceti dvěma dospělými autisty, zjistila, že nepředvídatelné a zahlcující prostředí vede k sebestimulaci.[10]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/HardRubberAutismStimRingPendant.jpg/220px-HardRubberAutismStimRingPendant.jpg)
Autostimulace může někdy vést k sebepoškozování, například když zahrnuje bouchání se do hlavy, kousání se do ruky, nadměrné tření a škrábání kůže.[11] I když je těžké se sebestimulací úplně přestat, existují způsoby, jak zkrátit čas strávený sebestimulací a vytvořit pro jedince bezpečnější návyky. Kontrola smyslového a emocionálního prostředí při současném navýšení denního cvičení může zvýšit pocit pohodlí pro osobu, což může snížit množství času stráveného sebestimulováním.[12]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Stimming na anglické Wikipedii.
- ↑ Rosalind Bergemann. An Asperger Leader's Guide to Living and Leading Change. [s.l.]: Jessica Kingsley Publishers, 2013. Dostupné online. ISBN 9780857008725. (anglicky)
- ↑ a b c Valerie Foley. The Autism Experience. [s.l.]: ReadHowYouWant.com, 2011. Dostupné online. ISBN 9781458797285. (anglicky)
- ↑ a b Gretchen Mertz Cowell. Help for the Child with Asperger's Syndrome: A Parent's Guide to Negotiating the Social Service Maze. [s.l.]: Jessica Kingsley Publishers, 2004. Dostupné online. ISBN 9781846420429. (anglicky)
- ↑ Eileen Bailey. Autism Spectrum Disorders and Anxiety [online]. Health Central, 15 July 2011 [cit. 2014-03-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ KAPP, Steven K; STEWARD, Robyn; CRANE, Laura; ELLIOTT, Daisy; ELPHICK, Chris; PELLICANO, Elizabeth; RUSSELL, Ginny. 'People should be allowed to do what they like': Autistic adults' views and experiences of stimming. Autism. 2019-02-28, s. 1782–1792. ISSN 1362-3613. DOI 10.1177/1362361319829628. PMID 30818970. (anglicky)
- ↑ Eileen Bailey. Stimming [online]. Health Central, 27 August 2012 [cit. 2014-03-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Stimming: What autistic people do to feel calmer [online]. BBC, 5 June 2013 [cit. 2014-03-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b RUDY, Lisa Jo. Stimming [online]. About.com, 13 October 2009 [cit. 2014-03-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ AMERICAN PSYCHIATRIC ASSOCIATION. Diagnostic and statistical manual of mental disorders : DSM-5.. 5. vyd. Arlington, VA: [s.n.], 2013. Dostupné online. ISBN 978-0-89042-554-1. OCLC 830807378 (anglicky)
- ↑ KAPP, Steven K. 'People should be allowed to do what they like': Autistic adults' views and experiences of stimming. Autism. 2019, s. 1782–1792. DOI 10.1177/1362361319829628. PMID 30818970. (anglicky)
- ↑ FADHIL, Tamara. 2018 International Conference on Advanced Science and Engineering (ICOASE). [s.l.]: [s.n.], 2018. ISBN 978-1-5386-6696-8. DOI 10.1109/ICOASE.2018.8548931. S2CID 54224210. Kapitola Live Monitoring System for Recognizing Varied Emotions of Autistic Children, s. 151–155. (anglicky)
- ↑ CUNNINGHAM, Allison. Stereotypy in Autism: The Importance of Function. Research in Autism Spectrum Disorders. 2008, s. 469–479. DOI 10.1016/j.rasd.2007.09.006. PMID 19122856. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Sebestimulace na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor: Kencf0618, Licence: CC BY-SA 4.0
A hard blue rubber stim ring or chewable (suitable for both child and adult autistics) with its lanyard tied in a lark's head. This is a Canadian product from www.munchables.ca