Senzualismus
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Etienne_Bonnot_de_Condillac.jpg/220px-Etienne_Bonnot_de_Condillac.jpg)
Senzualismus (z latinského sensus — smysl, počitek) je filosofický směr, který uznává počitky za jediný zdroj poznání.[1] Senzualismus je zvláštní formou empirismu.[2] a významný hlavně ve Francii 18. století.[zdroj?] Existuje senzualismus materialistický (Holbach, Helvétius, Feuerbach) a idealistický (George Berkeley, David Hume, Kant, Ernst Mach, Richard Avenarius, Bogdanov).[3]
Sensualismus je silně ovlivněn empirismem, zvláště dílem Johna Locka Rozprava o lidském rozumu (1690), kde se tvrdí, že původ všech našich idejí je v počitcích. Stejně jako empirismus se sensualismus vymezuje hlavně proti karteziánskému racionalismu a jeho vrozeným idejím, ale stejně tak proti Malebranchovi a Leibnizovi.
Nejvlivnějšími zástupci sensualismu jsou Étienne Bonnot de Condillac a Claude-Adrien Helvétius.
Sensualismus jde dále než Lockův empirismus: tvrdí nejen to, že neexistují vrozené ideje, ale že neexistují ani vrozené duševní schopnosti. Vjem a vědomí jsou ztotožněny.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sensualisme na francouzské Wikipedii.
- ↑ Stručný filosofický slovník, s. 443–444.
- ↑ Filozofický slovník: O-Z, s. 205.
- ↑ Stručný filosofický slovník, s. 444.
Literatura
- , 1985. Filozofický slovník: O-Z (původním názvem: Philosophisches Wörterbuch). Redakce : Georg Klaus, Manfred Buhr; překlad : Karel Berka, Vladimír Čechák, František Čížek aj. 1. vyd. Praha: Svoboda. 481 s. Kapitola „Senzualismus“, s. 205–206.
- , 1955. Stručný filosofický slovník (původním názvem: Краткий философский словарь). Redakce : Pavel Judin, Mark Rozental; překlad : J. Bauer aj. 1. vyd. Praha: SNPL. Kapitola „Sensualismus“, s. 443–444.
Média použitá na této stránce
(PD by age)