Skákavkovití
![]() | |
---|---|
![]() Skákavka Evarcha falcata | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | členovci (Arthropoda) |
Podkmen | klepítkatci (Chelicerata) |
Třída | pavoukovci (Arachnida) |
Řád | pavouci (Araneae) |
Podřád | dvouplicní (Labidognatha) |
Nadčeleď | skákavky (Salticoidea) |
Čeleď | skákavkovití (Salticidae) Blackwall, 1841 |
![]() | |
rody | |
velké množství, viz text | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Phidippus_audax_male.jpg/220px-Phidippus_audax_male.jpg)
Skákavkovití (Salticidae) jsou čeledí pavouků, spadají do nadčeledi skákavky (Salticoidea). Jedná se o nejpočetnější pavoučí čeleď na světě. V celkem 610 rodech bylo popsáno asi 5 800 druhů, což představuje zhruba 13 % všech pavouků.[1] Skákavky mají těla o délce 2–18 mm. Jejich zrak tvořený dvěma velkýma a šesti malýma očima je nejlepší mezi všemi členovci – využívají ho k lovu, námluvám a pohybu. Mají dobře vyvinuté průdušnice a plicní vaky. Charakteristickým znakem skákavek je jejich schopnost skákat. Odrážejí se při tom zadním párem nohou a dokáží skočit až do dvacetinásobku délky svého těla. V Česku žije 72 druhů, většina z nich má malé rozměry.[2]
Popis
Tito pavouci se vyznačují protáhlým tělem, vysokou hlavohrudí a poměrně krátkýma, ale značně silnýma nohama, z nichž oba zadní páry slouží ke skákání. Skákavky mají vyvinutý bohatě větvený tracheální systém (ačkoliv primární dýchací orgán jsou plicní vaky).
Zrak
Osm očí je uspořádáno do tří řad. Čtyři největší oči jsou umístěny na svislé, čelní straně hlavohrudi, tvoří první řadu, říká se jim oči hlavní. Prostřední pár (AM – anteromediální) je největší a umožňuje přímé ostré stereoskopické vidění. AM pár očí má stavbu jako teleskopický dalekohled. Sítnice předních teleskopických očí je ovládána četnými svaly, které umožňují posun zorného pole, aniž by se pavouk musel natáčet. Vedle nich umístěné anterolaterální (AL) oči jsou zřetelně menší, ale stále relativně velké v porovnání s jinými pavouky. Ty rozšiřují zorné pole do stran. Následující dvě malé (posteromediální – PM) oči na bocích hlavohrudi, které tvoří řadu druhou, a jejichž funkce je neznámá. Poslední pár očí (anterolaterální – AL) se nalézá na zadním okraji vystouplé části hlavohrudi a tvoří třetí řadu.[3][4] Oči umístěné ve třetí řadě vnímají jen pohyb (změnu uspořádání skvrn v nejbližším okolí), avšak jakmile skákavka ve svém okolí něco zahlédne, okamžitě se celá otočí a zaměří na zdroj pohybu svoje přední – hlavní oči. Zrak skákavek je nejlépe rozvinutý mezi všemi členovci – skákavka rodu Evarcha vidí mouchu z 8 cm tak zřetelně, jako ji vidí člověk ze vzdálenosti 20–25 cm.
Sluch
V roce 2016 tým z Cornellovy univerzity objevil díky sledování mozkové aktivity skákavky, že kromě zraku má i velmi dobře vyvinutý sluch, citlivý na zvuky běžné hlasitosti do několika metrů vzdálenosti. Nejcitlivější je v oblasti 90 Hz, což odpovídá frekvenci bzučení parazitických vos, přirozených nepřátel pro zkoumaný severoamerický druh – to pak obvykle reagují tak, že na vteřinu ustrnou a následně se otočí a skočí pryč. Zvuky dokáží zaslechnout až na vzdálenost 3 metry. Odpovědným orgánem jsou pravděpodobně lyriformní útvary na nohách.[5]
Způsob lovu
Skákavky loví ve dne a živí se drobným hmyzem či jinými pavouky. Způsob lovu je velmi zajímavý. Když skákavka zahlédne svou kořist, začne se k ní opatrně přibližovat. Posledních asi 15 mm (dvojnásobná délka těla) překoná skokem, přičemž je upevněna na vlákně, pro případ že mine. Při úspěšném útoku vstříkne do těla oběti chelicerami jed a pak ji vysaje.
Rozmnožování
Při rozmnožování hrají svou roli tzv. pářící tance – sameček před kopulací signalizuje samičce chelicerami a předními končetinami, že není kořistí. Ne vždy je úspěšný.
Nejznámější druhy
- Bagheera kiplingi
- Skákavka rudopásá (Philaeus chrysops)
- Skákavka černá (Evarcha arcuata)
- Skákavka pruhovaná (Salticus scenicus)
- Skákavka mravenčí (Myrmarachne formicaria)
- Skákavka stromová (Salticus cingulatus)
- Skákavka pavoukožravá (Portia fimbriata)
- Skákavka znamenaná (Aelurillus v-insignitus)
Vybrané rody
- Aelurillus
- Afraflacilla
- Asianellus
- Attulus
- Ballus
- Bianor
- Carrhotus
- Chalcoscirtus
- Cyrba
- Dendryphantes
- Eris
- Euophrys
- Evarcha
- Habrocestum
- Hasarius
- Heliophanillus
- Heliophanus
- Hyllus
- Icius
- Leptorchestes
- Macaroeris
- Marpissa
- Mendoza
- Menemerus
- Mogrus
- Myrmarachne
- Neaetha
- Neon
- Pancorius
- Panysirnus
- Pellenes
- Philaeus
- Phintella
- Phlegra
- Plexippoides
- Plexippus
- Portia
- Pseudeuophrys
- Pseudicius
- Roeweriella
- Saitis
- Salticus
- Sibianor
- Sitticus
- Synageles
- Talavera
- Thyene
- Yllenus
Reference
- ↑ MADDISON, Wayne P. A phylogenetic classification of jumping spiders (Araneae: Salticidae). Journal of Arachnology. 2015-11-01, roč. 43, čís. 3, s. 231–292. Dostupné online [cit. 2017-04-15]. ISSN 0161-8202. DOI 10.1636/arac-43-03-231-292.
- ↑ KŮRKA, Antonín, a kol. Pavouci České republiky. Praha: Academia, 2015. S. 540.
- ↑ RICHMAN, David B.; JACKSON, Robert R. A review of the ethology of jumping spiders (Araneae, Salticidae). Bull. Br. arachnol. Soc.. 1992, roč. 9, čís. 2, s. 33–37. Dostupné online.
- ↑ HARLAND, Duane P.; JACKSON, Robert R. 'Eight-legged cats' and how they see - A review of recent research on jumping spiders (Araneae: Salticidae) (PDF Download Available). S. 231–240. Cimbebasia [online]. January 2000 [cit. 2017-04-15]. S. 231–240. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ RAMANUJAN, Krishna. Jumping spiders can hear at a distance, new study proves. Cornell Chronicle (news.cornell.edu) [online]. 2016-10-13 [cit. 2017-09-14]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
- KŮRKA, Antonín; ŘEZÁČ, Milan; MACEK, Rudolf; DOLANSKÝ, Jan. Pavouci České republiky. 1. vyd. Praha: Academia, 2015. 621 s. (Atlasy). ISBN 978-80-200-2384-1. S. 538–587.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu skákavkovití na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
Autor: Opoterser, Licence: CC BY-SA 3.0
Face of an adult male Phidippus audax male jumping spider.
Autor: Please report references to olei@despammed.com., Licence: CC BY-SA 2.5
- This is probably a female of Evarcha falcata (Clerck, 1758) (95%). There is a small unsafeness that this species is E. arcuata (5%). This specimen has a size of 5 millimeters.
- Thanks to Jürgen Peters for determination!
- Location: Laußnitzer Heide between Ottendorf-Okrilla and Königsbrück (Saxony, Germany)
- Camera: Canon EOS 20D
- Lens: Canon EF 3.5/180L
- Focal Length: 180 mm
- Exposure: 1/200, f22
- Film / Speed: ISO 200
- Comment: Canon Ring Flash MR-14EX
Autor: User:Sarefo, Licence: CC BY-SA 3.0
Salticidae habitat distribution, drawn after Platnick: World Spider Catalog 7.0. This is not at all a precise rendering of the distribution! If you have better
information, please replace this map, or send me the info, and i will redraw it.