Slatina (okres Litoměřice)
Slatina | |
---|---|
Pohled na Slatinu z Hazmburku | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | obec |
Pověřená obec | Libochovice |
Obec s rozšířenou působností | Lovosice (správní obvod) |
Okres | Litoměřice |
Kraj | Ústecký |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°25′50″ s. š., 14°2′17″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 275 (2024)[1] |
Rozloha | 6,94 km²[2] |
Katastrální území | Slatina pod Hazmburkem |
Nadmořská výška | 177 m n. m. |
PSČ | 411 17 |
Počet domů | 128 (2021)[3] |
Počet částí obce | 1 |
Počet k. ú. | 1 |
Počet ZSJ | 1 |
Kontakt | |
Adresa obecního úřadu | Slatina 50 410 02 Lovosice 2 info@slatina-lt.cz |
Starosta | Václav Zíta |
Oficiální web: www | |
![]() | |
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de ![]() Slatina | |
Další údaje | |
Kód obce | 565601 |
Kód části obce | 149641 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Slatina je obec, která se nachází v okrese Litoměřice v Ústeckém kraji. Vesnice stojí na úpatí vrchu Hazmburk, asi tři kilometry severně od města Libochovice. V obci žije 275[1] obyvatel.
Historie
První písemná zmínka o vsi (Zlatina) se vztahuje k roku 1057, kdy je Slatina uváděna mezi majetkem, kterým kníže Spytihněv II. obdařil právě ustavenou litoměřickou kapitulu. V roce 1363 prodala litoměřická kapitula obec Zbyňku Zajícovi z Hazmburka. Přibližně po dvou stech letech se Slatina vrátila do držení kapituly a ta Slatinu opět prodala. Tentokrát se jejími pány stali v roce 1558 Lobkovicové, kteří ji vlastnili jen krátce a po dalších rychlých změnách majitelů se novým pánem Slatiny stal purkrabí Adam ze Šternberka.[4]
Během třicetileté války Slatina utrpěla četné škody a byla téměř opuštěna. Její osidlování započalo znovu až v roce 1640. V roce 1676 odkoupil panství hrabě Gundakar z Ditrichštejna, který pocházel z Moravy a Slatinu osidloval novými osadníky z jeho moravských panství. Následná léta byla pro Slatinu klidná a až v letech 1742 a 1743 byla Slatina rabována francouzskou armádou během válek o rakouské dědictví. V roce 1858 vymřeli Dietrichisteinové po meči a Slatina se dostala do majetku rodu Herbersteinů, kteří o Slatinu přišli v roce 1924 během pozemkové reformy. V roce 1861 obdržel ve Slatině čestné občanství velikán a rodák z Libochovic Jan Evangelista Purkyně.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/Z%C5%99%C3%ADcenina_hradu_Hazmburk_%28Klap%C3%BD%29_%E2%80%93_pohled_z_B%C3%ADl%C3%A9_v%C4%9B%C5%BEe_1.jpg/170px-Z%C5%99%C3%ADcenina_hradu_Hazmburk_%28Klap%C3%BD%29_%E2%80%93_pohled_z_B%C3%ADl%C3%A9_v%C4%9B%C5%BEe_1.jpg)
Ves má půdorys okrouhlice – usedlosti jsou rozmístěny okolo okrouhlé návsi. V roce 1857 byla Slatina spojena s obcí Sedlec novou silnicí a v roce 1864 i s Libochovicemi. V roce 1886 se Slatina dočkala cesty k železniční zastávce a na přelomu století byla postavena silnice do Černivi. V roce 1930 byla vesnice elektrifikována.[4]
V roce 1991 se obecní úřad přestěhoval do budovy základní školy. V roce 2002 získala vesnice Bílou stuhu v soutěži Vesnice Roku za práci s mládeží. V roce 2003 byl vybudován ze zámkové dlažby chodník k 1,5 kilometru vzdálené železniční zastávce. Dále byl v roce 2005 realizován projekt povodňových domků. Těch bylo na úpatí Hazmburku postaveno šestnáct a domov v nich našli povodní zasažení lidé z Litoměřicka.[4]
V obci od roku 2002 funguje ojedinělé hiporehabilitační centrum, které pomáhá seniorům a tělesně postiženým lidem. Projekt je mimo jiné financován z Evropského fondu pro regionální rozvoj.[5]
Obyvatelstvo
Rok | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2011 | 2021 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Počet obyvatel | 360 | 394 | 419 | 455 | 461 | 502 | 489 | 311 | 317 | 279 | 248 | 201 | 211 | 211 | 253 |
Počet domů | 59 | 61 | 70 | 77 | 85 | 89 | 110 | 123 | 94 | 90 | 84 | 99 | 105 | 127 | 128 |
Vlajka a znak
V roce 2000 byla obci udělena možnost užívat znak a vlajku. Znak i vlajka používají motiv kruhu, který symbolizuje tvar vesnice, a motiv květů byliny sivěnky slatinné, která rostla v bažinách a slatinných oblastech. Zelená barva pak symbolizuje slatiny a louky a stříbrná barva symbolizuje slanou půdu. Pět hvězd je symbolem svatozáře svatého Jana Nepomuckého, jemuž je zasvěcen místní kostel.[8]
Doprava
Východně od vesnice vede železniční trať Lovosice–Postoloprty.
Pamětihodnosti
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Slatina_%28okres_Litom%C4%9B%C5%99ice%29%2C_kostel_sv._Jana_Nepomuck%C3%A9ho_crop.jpg/170px-Slatina_%28okres_Litom%C4%9B%C5%99ice%29%2C_kostel_sv._Jana_Nepomuck%C3%A9ho_crop.jpg)
- Kostel svatého Jana Nepomuckého
- Stodola u čp. 13
- Sýpka v areálu čp. 15
- Pomník padlých v druhé světové válce věnovaný pplk. Josefu Novákovi
Rodáci
- Jaroslav Krupka (1884–1947), fotograf
- Josef Novák (1921–1943), letec 311. bombardovací perutě RAF. V roce 1943 se nevrátil ze svého osmnáctého letu, který probíhal nad Biskajským zálivem.
Reference
- ↑ a b Český statistický úřad: Počet obyvatel v obcích – k 1. 1. 2024. Praha: Český statistický úřad. 17. května 2024. Dostupné online. [cit. 2024-05-19].
- ↑ Český statistický úřad: Malý lexikon obcí České republiky – 2017. Český statistický úřad. 15. prosince 2017. Dostupné online. [cit. 2018-08-28].
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-04-18].
- ↑ a b c d ČERNÝ, Dalibor, a kol. 950 let Slatiny. 1056–2006. Hostivice: Baron, 2006. 144 s. ISBN 80-86914-09-7.
- ↑ Sociálně aktivizační služby pro seniory a osoby se zdravotním postižením [online]. Valdek [cit. 2023-05-30]. Dostupné online.
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky 1869–2011 [online]. Praha: Český statistický úřad, rev. 2015-12-21 [cit. 2024-07-25]. Dostupné online.
- ↑ Výsledky sčítání 2021 – otevřená data [online]. [cit. 2024-07-25]. Dostupné online.
- ↑ HOZMANOVÁ, Eva. Ve znaku Slatiny pod Hazmburkem je květina sivěnka slatinná. Lovosický dnešek [online]. 2005-05 [cit. 2023-05-30]. Čís. 5. Dostupné online.
Literatura
- ČERNÝ, Dalibor, a kol. 950 let Slatiny. 1056–2006. Hostivice: Baron, 2006. 144 s. ISBN 80-86914-09-7.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Slatina na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Slatina v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
- Oficiální stránky
- Slatina v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de
Location map of the Czech Republic
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
Poloha obce Slatina v rámci okresu Litoměřice a správního obvodu obce s rozšířenou působností Lovosice.
Znak obce Slatina, okres Litoměřice. Ve stříbrno-zeleně děleném štítě modro-stříbrně dělený kotouč, v něm nahoře pět (2,3) zlatých hvězd, dole tři dole spojené stonky sivěnky přímořské (Glaux maritima), každý se dvěma květy, přirozené barvy.
Autor: Skot, Licence: CC BY-SA 4.0
Zřícenina hradu Hazmburk (Klapý) – pohled z Bílé věže východním směrem na Černou věž a obec Slatinu
Autor: Juan de Vojníkov, Licence: CC BY-SA 3.0
Slatina v pozadí Říp z Hazmburku. Okres Litoměřice, Česká republika.
Vlajka obce Slatina, okres Litoměřice. List tvoří dva vodorovné pruhy, bílý a zelený. V žerďové polovině listu modro–bíle dělené kruhové pole o průměru jedné poloviny šířky listu. V horním modrém poli pět (2,3) žlutých šesticípých hvězd, v dolním žlutém tři spojené stonky sivěnky slatinné, každý se dvěma květy.
Autor: Juan de Vojníkov, Licence: CC BY-SA 3.0
Kostel sv. Jana Nepomuckého ve Slatině. Okres Litoměřice, Česká republika.