Souhlas se sexuální aktivitou
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Slutwalk-knoxville-10-07-11-tn2.jpg/220px-Slutwalk-knoxville-10-07-11-tn2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Kiss_at_Feb_Club_NYC_20100202.7D.02686.L1.C45.BW_SML_%284469827485%29.jpg/220px-Kiss_at_Feb_Club_NYC_20100202.7D.02686.L1.C45.BW_SML_%284469827485%29.jpg)
Souhlas se sexuální aktivitou (též konsent) je verbální nebo neverbální vyjádření svolení k sexuální aktivitě.[1] V některých zemích je sexuální aktivita bez souhlasu považována za znásilnění nebo jiné sexuální napadení.[2]
Akademická diskuse o souhlasu
Koncem 80. let minulého století kanadská filosofka a právnička Lois Pineau tvrdila, že společnost se musí posunout směrem ke komunikativnějšímu modelu sexuality, aby se souhlas stal explicitnější, jasnější a objektivnější. Volala po modelu, který by byl komplexnější než fráze „ne znamená ne“ nebo „ano znamená ano“. Mnoho univerzit zahájilo kampaně o sexuálním souhlasu. Kreativní kampaně se slogany a obrázky, které přitahují pozornost, mohou být účinnými nástroji ke zvýšení povědomí o sexuálním napadení na univerzitě a souvisejících otázkách.[3]
Od konce 90. let jsou navrhovány nové modely sexuálního souhlasu. Vznikají například afirmativní modely. Podle Hickman a Muehlenhard je souhlas „volná verbální nebo neverbální komunikace ochoty zapojit se do sexuální aktivity“.[4]
Prvky souhlasu
Morální a právní pohledy
V odborné literatuře není shoda na definici souhlasu a na tom, jak by měl být sdělován. Dr. James Roffee, docent kriminologie na Monash University School of Social Sciences, tvrdí, že právní definice musí být univerzální, aby se předešlo zmatkům v právních rozhodnutích. Ukazuje také, jak se morální pojetí souhlasu ne vždy shoduje s právním pojmem. Například někteří dospělí sourozenci nebo jiní členové rodiny mohou dobrovolně vstoupit do vztahu, nicméně právní řád to stále považuje za incest, a tedy trestný čin. Roffee tvrdí, že použití konkrétního jazyka v legislativě týkající se těchto rodinných sexuálních aktivit manipuluje čtenáře, aby je považoval za nemorální a zločinné, i když s tím všechny strany souhlasí. Podobně někteří nezletilí, kteří nedosáhli zákonného věku způsobilosti k pohlavnímu styku, mohou se vědomě a dobrovolně rozhodnout pro sexuální vztah. Zákon to však nepovažuje za legitimní. Zde je vidět, jak se morální a právní chápání ne vždy shoduje.[5]
Někteří jednotlivci nejsou schopni dát souhlas, nebo i když mohou slovně dát najevo, že souhlasí, jsou považováni za osoby, které nemají schopnost dát informovaný nebo úplný souhlas (např. nezletilí mladší než věk způsobilosti k pohlavnímu styku nebo intoxikovaná osoba). Lidé mohou také z různých důvodů souhlasit s nechtěnou sexuální aktivitou.[6]
Nechtěná sexuální aktivita
Nechtěná sexuální aktivita může zahrnovat jakoukoliv sexuální aktivitu, netýká se pouze znásilnění nebo jiného sexuálního napadení. Například Jesse Ford ve své studii z roku 2018 zjistil, že muži mají nechtěný sex se ženami, aby „prokázali, že nejsou gayové“.[7]
Studie z roku 1998 ukázala, že v heterosexuálních vztazích jak muži, tak ženy „souhlasí s nechtěnou sexuální aktivitou“, aby uspokojili partnera/partnerku, „podporovali intimitu“ nebo se vyhnuli napětí ve vztahu.[8]
Verbální vs. neverbální
Sexuální souhlas může být verbální, neverbální nebo může být kombinací obou typů. Podle Kae Burdo je zásada „počítá se pouze verbální souhlas“ omezená v tom, že nedokáže vyhovět stranám, které mohou souhlasit pouze neverbálně, jako jsou lidé s postižením a lidé v komunitách BDSM.[9] Pravidla Dartmouth College týkající se souhlasu uvádějí, že komunikace při intimních sblíženích je často neverbální, zahrnuje například úsměv, přikyvování a dotýkání se druhé osoby; nicméně uvádí, že „...řeč těla často nestačí“, protože tlumočení řeči těla je riskantní, takže nejlepší možností je použít „explicitní verbální komunikaci“.[10] The New York Times uvádí, že muži obvykle používají neverbální indikátory k určení souhlasu (61 procent uvádí, že vnímají souhlas prostřednictvím řeči těla partnerky), ale ženy obvykle čekají, až se jich partner slovně zeptá, než souhlas dají (pouze 10 procent uvádí, že souhlasí prostřednictvím řeči těla); odlišný přístup může vést ke zmatkům při sblíženích heterosexuálních párů. [11]
Lisa Feldman Barrett, psycholožka a neurovědkyně, uvádí, že v kontextu sexuálního souhlasu „pohyby obličeje a těla nejsou jazykem“, na který se lze spolehnout, protože lidský „mozek neustále hádá“, jak interpretovat úsměvy a výrazy; jako takové, „...výrazy obličeje jsou hroznými indikátory souhlasu, odmítnutí a emocí obecně“ a nemohou nahrazovat slova.[12]
Věk
Nezletilí, kteří nedosáhli věku způsobilosti k pohlavnímu styku, nejsou ze zákona schopni udělit platný souhlas se sexuálními akty. V důsledku toho dospělý, který se zapojí do sexuální aktivity s nezletilým mladším, než je věk způsobilosti k pohlavnímu styku, nemůže tvrdit, že sexuální aktivita byla dobrovolná, a taková sexuální aktivita může být považována za znásilnění ve smyslu zákona. Účelem stanovení věku způsobilosti je chránit nezletilou osobu před sexuálními návrhy.
Mentální postižení nebo omezení
Stejně tak osoby s Alzheimerovou chorobou nebo podobným postižením nemusí být schopny dát souhlas se sexuálním stykem, dokonce ani se svým manželem/manželkou.[13]
Bezvědomí nebo intoxikace
V některých státech jsou osoby pod vlivem alkoholu nebo drog považovány za neschopné vyjádřit vědomý souhlas. Česká jurisdikce nemá jednoznačné stanovisko v tomto ohledu.
V Kanadě je intoxikace faktorem, který ovlivňuje, zda osoba může legálně souhlasit se sexuální aktivitou. Závisí to však na okolnostech, mezi něž patří, míra intoxikace nebo zda dotyčná osoba dobrovolně požila alkohol nebo drogy.[14] Nejvyšší soud Kanady rozhodl, že osoba opilá do bezvědomí nemůže souhlasit se sexem; soud rozhodl, že jakmile člověk ztratí vědomí, nemůže souhlasit.[14]
V Kanadě soudce v případu R v JA z roku 2011 rozhodl, že osoba, která spí nebo je v bezvědomí, nemůže souhlasit se sexem.[15]
Dva přístupy
„Ne znamená ne“
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/FEMEN_15_oct_2012-b.jpg/200px-FEMEN_15_oct_2012-b.jpg)
Rozvinuly se obavy z přístupu „ne znamená ne“, protože někteří lidé nedokážou říci ne, ať už proto, že nejsou při vědomí, pod vlivem alkoholu nebo proto, že čelí hrozbám či nátlaku, přičemž otázka nátlaku je zvláště důležitá v případech, kdy existuje mocenská nerovnováha mezi dvěma lidmi. Proto došlo k posunu od „ne znamená ne“ k „ano znamená ano“ (potvrzující souhlas), aby se zajistilo, že lidé nebudou mít sexuální jednání kvůli tomu, že nepromluvili nebo neodporovali.[16] Amanda Hess uvádí, že člověk nemusí být schopen říci ne, nebo může být opilý, může omdlít, nebo může ztuhnout strachem.[17]
Sherry Colb kritizuje přístup „ne znamená ne“ z ještě jiné perspektivy. Dokazuje, že takový přístup předpokládá, že jakmile dvě osoby, nejčastěji žena a muž se ocitnou na rande v soukromí, předpokládá se, že dojde k sexuálnímu kontaktu, alespoň dokud žena neřekne „ne“. Colb tvrdí, že podle přístupu „ne znamená ne“ může muž, který je v soukromí se ženou v romantickém kontextu, ji svléknout a proniknout do ní, pokud ta neřekne „ne“, a to i v případě, kdy žena zamrzne, nic nedělá a nic neříká. Ticho a nehybnost se tak podle Colb považují za pozvání k sexu.[18]
Afirmativní přístup: „Ano znamená ano“
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Only_Yes_Means_Yes_Campaign.png/200px-Only_Yes_Means_Yes_Campaign.png)
Přístup „ano znamená ano“ zahrnuje komunikaci a aktivní účast všech zúčastněných osob. Toto je přístup podporovaný vysokými školami a univerzitami v USA, které popisují souhlas jako „potvrzující, jednoznačné a vědomé rozhodnutí každého účastníka zapojit se do vzájemně dohodnuté sexuální aktivity“.[19] Děkanka Claremont McKenna College Mary Spellman říká, že „ano znamená ano“ lze vyjádřit neverbálně odpovědí na otázky „je druhá osoba taky aktivní? Dotýká se mě, když se já dotýkám jí? Povzbuzuje mě, když dělám různé věci? To vše by byly známky toho, že daná osoba je aktivním účastníkem všeho, co se děje.“[20]
Existují tři pilíře sexuálního souhlasu:
- Přesně vím, s čím a jak moc souhlasím
- Vyjadřuji svůj záměr zúčastnit se
- Rozhoduji se svobodně a dobrovolně[21]
V arfirmativním přístupu člověk nečeká na „ne“, nýbrž dává a hledá výslovné „ano“. Denice Labertew z Kalifornské koalice proti sexuálnímu napadení říká, že „ano znamená ano“ vyžaduje zásadní změnu v tom, jak přemýšlíme o sexuálním napadení, protože vyžaduje, aby muži a ženy souhlasili se sexem a aktivně se na něm podíleli.[22] Lauren Larson uvádí, že člověk by se měl ujišťovat, jestli jeho sexuální partner/ka souhlasí jak s líbáním, tak se sexem, a také se ujišťovat pravidelně během sexuálního aktu, například když změní rychlost, polohu nebo přesune ruce na novou část těla.[23]
Vzdělávací iniciativy
Ve Spojeném království a USA
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/USMC-091027-M-8224P-002.jpg/220px-USMC-091027-M-8224P-002.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Oberlin_Consent_Initiative.jpg/220px-Oberlin_Consent_Initiative.jpg)
Ve Spojeném království pracuje Asociace osobního sociálního zdraví a ekonomického vzdělávání (Personal Social Health and Economic Education Association, PSHEA) na vytvoření a zavedení plánů lekcí sexuální výchovy v britských školách, které zahrnují lekce o „konsensuálních sexuálních vztazích“, „významu a důležitosti souhlasu“ a také o „mýtech o znásilnění“. Projekt Schools Consent Project poskytuje žákům ve věku 11–18 let workshopy sexuální výchovy, které se zabývají tématy jako obtěžování, revenge porn a sexting.[24] V USA a v Knadě mnoho univerzit zahájilo kampaně o souhlasu. Kreativní kampaně se slogany a obrázky, které přitahují pozornost, mohou být účinnými nástroji ke zvýšení povědomí o sexuálním napadení na univerzitě a souvisejících otázkách.[4]
V České republice
V Česku se osvětovou činností o sexu, sexuálním násilí a (ne)souhlasu zabývá od roku 2016 organizace Konsent.[25] Ta nabízí mimo jiné školení pro personál barů a podniků,[26] workshopy pro vysoké školy a firmy.[25]
Legislativa
V právní teorii existují dva hlavní modely v legislativě proti znásilnění a dalším formám sexuálního násilí:
- Podle modelu založeného na nátlaku je znásilněním sexuální akt, který je „proveden pod nátlakem, násilím, fyzickou silou nebo pod hrozbou násilí“;[27]
- Podle modelu založeného na souhlasu je znásilněním takový „sexuální akt, ke kterému druhá osoba nevyjádřila souhlas“.[27]
Model založený na souhlasu je považován za lepší alternativu pro posílenou právní ochranu obětí a pro uložení větší odpovědnosti na potenciální pachatele, aby si před zahájením sexu aktivně ověřili, zda druhá osoba skutečně souhlasí se zahájením sexu či nikoli, a aby se zdrželi, pokud tak tomu není.[27]
Úmluva Rady Evropy z roku 2011 o prevenci a boji proti násilí na ženách a domácímu násilí (Istanbulská úmluva) obsahuje v článku 36 definici sexuálního násilí založenou na souhlasu.[28] To zavazuje všechny strany, které Úmluvu ratifikovaly, ke změně svých právních předpisů z modelu založeného na nátlaku na model založený na souhlasu.[28]
Model založeny na souhlasu přijaly už Belgie, Chorvatsko, Kypr, Německo, Řecko, Island, Irsko, Lucembursko, Dánsko, Slovinsko, Švédsko a Velká Británie.[1] V České republice je platný model založený na nátlaku. V roce 2023 se poslanecká sněmovna zabývá novou definicí znásilnění, avšak, jak 8. června 2023 uvedl náměstek ministra spravedlnosti Antonín Stanislav (ODS), model založený na souhlasu není ve hře.[29]
Konsent v populární kultuře
V roce 2010 vydala německá skupina Alin Coen Band album Wer bist du?, na němž se nachází píseň A No Is A No[30] věnována tématu sexuálního násilí.[31]
V roce 2013 tři studentky z Nového Zélandu natočily klip a písničku Defined Lines.[32] Ta paroduje kontroverzní písničku Blurred Lines od Robina Thickeho, která se setkává s kritikou kvůli údajné propagaci sexuálního obtěžování a násilí.[33]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sexual consent na anglické Wikipedii.
- ↑ a b souhlas. - Konsent - náprava definice znásilnění. Konsent [online]. [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ BERES, Melanie A. ‘Spontaneous’ Sexual Consent: An Analysis of Sexual Consent Literature. Feminism & Psychology. 2007-02, roč. 17, čís. 1, s. 93–108. Dostupné online [cit. 2023-06-10]. ISSN 0959-3535. DOI 10.1177/0959353507072914. (anglicky)
- ↑ PINEAU, Lois. Date rape: A feminist analysis. Law and Philosophy. 1989-02, roč. 8, čís. 2, s. 217–243. Dostupné online [cit. 2023-06-10]. ISSN 0167-5249. DOI 10.1007/BF00160012. (anglicky)
- ↑ a b THOMAS KA SB, KA; SORENSON, SB; JOSHI, M. "Consent is good, joyous, sexy": A banner campaign to market consent to college students. Journal of American College Health. Roč. 64, čís. 8, s. 639–650.
- ↑ HICKMAN, S.E.; MUEHLENHARD, C.L. "By the Semi-mystical Appearance of a Condom": How Young Women and Men Communicate Sexual Consent in Heterosexual Situations. The Journal of Sex Research. 1999, čís. 36, s. 258–72.
- ↑ Quinn-Nilas, C, Goncalves, M, Grant, A, & Kennett, D. (2018). '"A thematic analysis of men's sexual compliance with unwanted, non-coercive sex." Psychology Of Men And Masculinity, 19(2): 203–211.
- ↑ FRANKLIN, Lauren. Men admit to having unwanted sex with women to 'prove they are not gay' or 'weird'. Pink News [online]. 2018-07-15 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ O'SULLIVAN, Lucia F.; ALLGEIER, Elizabeth Rice. Feigning sexual desire: Consenting to unwanted sexual activity in heterosexual dating relationships. Journal of Sex Research. 1998-08, roč. 35, čís. 3, s. 234–243. Dostupné online [cit. 2023-06-10]. ISSN 0022-4499. DOI 10.1080/00224499809551938. (anglicky)
- ↑ BURDO, Kae. What Nobody Talks About When They Talk About Consent. Bustle [online]. 2016-04-25 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ Dostupné online.
- ↑ Dostupné online.
- ↑ FELDMAN BARRETT, Lisa. Why Men Need to Stop Relying on Non-Verbal Consent, According to a Neuroscientist. Time [online]. 2018-05-11 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ BELLUCK, Pam. Iowa Man Found Not Guilty of Sexually Abusing Wife With Alzheimer's. The New York Times [online]. 2015-04-22 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ a b Does the law say a drunk can consent? The answer is yes. CBC [online]. 2017-03-08 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ No consent in unconscious sex case, Supreme Court rules. The Globe and Mail. 2011-05-27. Dostupné online [cit. 2023-06-10]. (anglicky)
- ↑ Creating a consent culture beyond 'no means no'. Eureka Street [online]. 2017-10-17 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ JACKSON, Abby. Why a law meant to protect college students from rape has become so polarizing. Business Insider [online]. [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ COLB, Sherry F. Making Sense of “Yes Means Yes”. verdict.justia.com [online]. 2014-10-29 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ EMBA, Christine. Opinion | Affirmative consent: A primer. Washington Post. 2021-10-28. Dostupné online [cit. 2023-06-10]. ISSN 0190-8286. (anglicky)
- ↑ SMITH, Tovia. A Campus Dilemma: Sure, 'No' Means 'No,' But Exactly What Means 'Yes'?. NPR [online]. 2014-06-13 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ GRINBERG, Emanuella. Schools preach 'enthusiastic' yes in sex consent education. CNN [online]. 2014-09-03 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ GRINBERG, Emanuella. Schools preach 'enthusiastic' yes in sex consent education. CNN [online]. 2014-09-03 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ NAST, Condé. Where's the Line Between ‘Playing Hard to Get’ and 'Leave Me Alone’?. GQ [online]. 2018-05-30 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Why Sex Ed Really Is Power. HuffPost UK [online]. 2016-11-02 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b O nás. Konsent [online]. [cit. 2023-06-11]. Dostupné online.
- ↑ respekt je sexy. pro bary a kluby.. Konsent [online]. [cit. 2023-06-11]. Dostupné online.
- ↑ a b c COLJONEN, Kamilla. How is consent-based legislation on rape providing more protection for individuals in comparison to coercion-based legislation? Comparison between Finland and Sweden. www.researchgate.net [online]. 2019-07-15 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ a b Europe: Right to be free from rape – overview of legislation and state of play in Europe and international human rights standards. www.amnesty.org [online]. Amnesty International, 2018-11-24 [cit. 2023-06-10]. Dostupné online.
- ↑ Sex bez souhlasu je znásilnění, varianta nesouhlasu nestačí, míní advokátka. Vedlo by to k přílišné kriminalizaci, říká náměstek. Plus [online]. 2023-06-08 [cit. 2023-06-11]. Dostupné online.
- ↑ A No Is A No [online]. YouTube [cit. 2023-06-20]. Dostupné online.
- ↑ Alin Coen Band ist mit neuen Songs in Österreich zu Gast. Kronen Zeitung [online]. 2013-07-05 [cit. 2023-06-15]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Defined Lines [online]. YouTube [cit. 2023-06-20]. Dostupné online.
- ↑ WATCH: Women Get Their Own Back On Robin Thicke... HuffPost UK [online]. 2013-09-03 [cit. 2023-06-15]. Dostupné online. (anglicky)
Média použitá na této stránce
Autor: Joreth, Licence: CC BY-SA 3.0
This image is part of the Only Yes Means Yes campaign, a campaign to raise awareness about active consent, communication, and rape. It was created based on a graphic that was intended for a Fetlife group in support of this campaign and ultimately rejected by the group. Joreth took the basic concept of a Y in a circle with the slogan around the circle and came up with this final design. The group sprang up around the phrase when Joreth mentioned it in a blog reaction to a Fetlife member's story about sexual assault within the Fetlife community. Although this symbol sprang up from a discussion in the BDSM community, the concept is applicable to all people and is not intended to be kink-specific.
Yes Means Yes was originally a book about rape awareness, rape culture, feminism, and female sexual empowerment called "Yes Means Yes!: Visions of Female Sexual Power & a World Without Rape " by Jaclyn Friedman and Jessica Valenti. The idea of the concept is that only active consent equals consent. People must actively consent to sexual activity or else it doesn't count as consent. Passive consent is too easily mistaken for unspoken non-consent and active consent makes people feel in control of their own sexuality.
Several variations have created, including: making the Y red, to match the red colored title of the book that inspired the symbol; changing the black circle to a patterned black circle; coloring it black and blue stripes from the BDSM Pride flag; replacing the solid black circle with a black version of the BDSM Triskelion; removing the bottom "No Always Means No" and instead repeating the top "Only Yes Means Yes"; shortening the phrase to "Yes Means Yes" from the book; and using a red Y by itself without any circles or words.Brian Golden, from Chicago, and Libby Matthews, from Seattle, performers of Catharsis Productions, act out scenarios in which a man acts inappropriately toward a woman during the comedic play 'Sex Signals.' The play's intent is to send out a message about sexual assault prevention. The goal of the play is to also help service members understand what consent is and that 'no means no.'
Autor: Joseph Paris, Licence: CC BY-SA 2.0
FEMEN protest. Ministry of Justice - France
<a href="http://josephparis.fr/" rel="nofollow">josephparis.fr/</a>Autor: MandMarc, Licence: CC BY-SA 4.0
A flyer posted at Oberlin College as part of a sexual consent campaign
Autor: Brian Stansberry, Licence: CC BY 3.0
Marchers with Slutwalk Knoxville display signs at Krutch Park Extension in Knoxville, Tennessee, USA. This march was one of numerous worldwide Slutwalk rallies held throughout 2011 to raise awareness for the rights of rape victims. The signs (from left to right) read, "Things that cause rape" (with "rapist" being the correct choice), "No means no," "I was 3, how's that dressed sexy?" "No means no," and "My corset is not consent."
Autor: See-ming Lee from Hong Kong SAR, China, Licence: CC BY-SA 2.0
Feb Club Emeritus aka Feb Club for Old People
febclub.webs.com/