Sovolusky (Bochov)
Sovolusky | |
---|---|
![]() Střed obce s kaplí svatého Jakuba | |
Lokalita | |
Charakter | malá vesnice |
Obec | Bochov |
Okres | Karlovy Vary |
Kraj | Karlovarský kraj |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 50°6′5″ s. š., 13°3′24″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 24 (2021)[1] |
Katastrální území | Sovolusky u Bochova (4,98 km²) |
Nadmořská výška | 605 m n. m. |
PSČ | 364 71 |
Počet domů | 9 (2021)[2] |
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de ![]() Sovolusky | |
Další údaje | |
Kód části obce | 6777 |
Kód k. ú. | 606774 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Sovolusky (německy Zoboles) jsou malá vesnice, část města Bochov v okrese Karlovy Vary v Karlovarském kraji. Nachází se asi šest kilometrů jižně od Bochova. Sovolusky leží v katastrálním území Sovolusky u Bochova o rozloze 4,98 km².[3]
Historie
Krajina v okolí vesnice byla, i přes relativně vysokou nadmořskou výšku, osídlena už v pravěku. Osídlení dokládá pohřebiště z doby halštatské prozkoumané v letech 1958 a 1961–1962. Archeologický výzkum na úpatí Jesíneckého vrchu odkryl 32 žárových hrobů. Až na několik výjimek, kdy byl popel uložen v popelnicích, převažovaly prosté jámy s nasypaným popelem. Kromě čtyř nádob byly nalezeny jen drobné milodary (železný nožík, bronzový náramek).[4]
Ves vznikla zřejmě již někdy kolem 13. století při středověké kolonizaci zdejšího regionu. První písemná zmínka je až z roku 1543,[5] kdy byla majetkem bochovského panství, poté náležela k panství Údrč. Po roce 1945 bylo německé obyvatelstvo vysídleno a nahrazeno dosídlenci. V obci vzniklo v padesátých letech 20. století jednotné zemědělské družstvo, jehož hospodářský areál se nachází na severozápadním okraji vesnice.
Obyvatelstvo
Při sčítání lidu v roce 1921 zde žilo 125 obyvatel (z toho 62 mužů) německé národnosti a římskokatolického vyznání.[6] Podle sčítání lidu z roku 1930 měla vesnice 113 obyvatel se stejnou národnostní a náboženskou strukturou.[7]
1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2011 | 2021 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Obyvatelé | 122 | 134 | 121 | 113 | 118 | 125 | 113 | 46 | 27 | 23 | 23 | 19 | 33 | 34 | 24 |
Domy | 20 | 20 | 20 | 20 | 21 | 21 | 22 | 15 | 14 | 8 | 5 | 9 | 9 | 9 | 9 |
Počet domů z roku 1961 zahrnuje domy místních částí Hlineč a Jesínky. |
Obecní správa
Při sčítání lidu v letech 1869–1950 Sovolusky byly samostatnou obcí, se kterým patřily nejprve do okresu Žlutice, ale v roce 1950 v okrese Toužim. Od roku 1964 jsou částí města Bochov v okrese Karlovy Vary. V roce 1950 k obci patřily Hlineč a Jesínky.[10]
Pamětihodnosti
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a5/Chapel_of_Saint_James_in_Sovolusky_%288194%29.jpg/220px-Chapel_of_Saint_James_in_Sovolusky_%288194%29.jpg)
- Kaple svatého Jakuba – v jádru barokní stavba asi z 18. století, před rokem 1841 rozšířená a přestavěná, po roce 1945 zdevastovaná, nyní postupně obnovovaná.[11]
Odkazy
Reference
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-11-01]
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online.
- ↑ Územně identifikační registr ČR. Územně identifikační registr ČR [online]. 1999-01-01 [cit. 2009-10-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-04-23.
- ↑ SKLENÁŘ, Karel; SKLENÁŘOVÁ, Zuzana; SLABINA, Miloslav. Encyklopedie pravěku v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Praha: Libri, 2002. 428 s. ISBN 80-7277-115-9. Heslo Sovolusky, s. 325.
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky 1869–2005 (1. díl). Praha: Český statistický úřad, 2006. 760 s. Dostupné online. ISBN 80-250-1310-3. S. 348.
- ↑ Statistický lexikon obcí v Republice Československé. 2. vyd. Svazek I. Čechy. Praha: Státní úřad statistický, 1924. 596 s. S. 262.
- ↑ Statistický lexikon obcí v Republice Československé. Svazek I. Země česká. Praha: Státní úřad statistický, 1934. 614 s. S. 407.
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky 1869–2011 [online]. Český statistický úřad, 2015-12-21 [cit. 2017-01-02]. Kapitola Karlovy Vary. Dostupné online.
- ↑ Výsledky sčítání 2021 – otevřená data [online]. [cit. 2022-04-18]. Dostupné online.
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky – 1869–2011. Díl IV. Abecední přehled obcí a částí obcí. Praha: Český statistický úřad, 2015-12-21. Dostupné online. S. 524, 141, 209.
- ↑ Sovolusky – kaple sv. Jakuba [online]. Památky a příroda Karlovarska, 2013-06-10 [cit. 2014-06-18]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Sovolusky na Wikimedia Commons
- Sovolusky v Registru územní identifikace, adres a nemovitostí (RÚIAN)
- Indikační skica mapy Stabilního katastru Sovolusk z roku 1839 uložená v Národním archivu a vystavená na webu Ústředního archivu zeměměřictví a katastru Archivováno 15. 7. 2014 na Wayback Machine.
- Sovolusky – pohřebiště z doby Halštatské [online]. Muzeum Karlovy Vary, 2013-01-01 [cit. 2014-06-18]. Dostupné online.
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de
Location map of the Czech Republic
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
Autor: Gampe, Licence: CC BY-SA 4.0
Předmětem tohoto obrázku je kulturní památka České republiky evidovaná
v Ústředním seznamu kulturních památek pod rejstříkovým číslem:
Autor: Gampe, Licence: CC BY-SA 3.0
Sovolusky u Bochova, střed obce s kaplí sv. Jakuba, pohled od východu.