Suchoj Su-30
Su-30 | |
---|---|
![]() | |
Určení | víceúčelový letoun |
Původ | Sovětský svaz/Rusko |
Výrobce | KnAAPO Irkut |
Konstruktérská skupina | Suchoj |
Šéfkonstruktér | Igor Jemeljanov |
První let | 31. prosince 1989 |
Zařazeno | 1996 |
Charakter | Ve službě |
Uživatel | Ruské letectvo Indické letectvo, Letectvo Čínské lidové republiky, Indonéské letectvo |
Výroba | 1992-dosud |
Vyrobeno kusů | 630+[1][2][3][4][5] |
Cena za kus | 33-45 mil. USD |
Vyvinuto z typu | Suchoj Su-27 |
Varianty | Sukhoj Su-30MKI Sukhoj Su-30MKK Sukhoj Su-30MKM |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Suchoj Su-30 (kód NATO „Flanker-C“) je ruský víceúčelový bojový letoun. Jedná se o další vývoj typu Suchoj Su-27 s cílem vyrobit víceúčelový letoun, schopný na rozdíl od Su-27 i plnohodnotné role stíhacího bombardéru.
Důraz úprav byl především kladen na prodloužení doletu a použití široké palety protizemní výzbroje. Tento vysoce ceněný bojový stroj je díky použití nových technologií a materiálů schopný ničit vzdušné i pozemní cíle širokou škálou řízené i neřízené výzbroje za všech meteorologických podmínek ve dne i v noci i během vedení intenzivního radioelektronického boje.[6] Některé varianty Su-30 zvyšují manévrovatelnost použitím měnitelného vektoru tahu výstupních trysek motorů a tím zlepšují manévrovací schopnosti letadla.
Vývoj
Prototyp letounu Su-27PU/Su-30 vzlétl poprvé 31. prosince 1989. Letoun Su-30 je v podstatě modifikace cvičného dvousedadlového letadla Su-27UB.[7] Sériová výroba se rozběhla v irkutském závodě IAPO v roce 1991. První sériový kus (výr. č. 01-01) zalétali G. E. Bulanov a V. B. Maksimenkov 14. dubna 1992. Společně s druhým sériovým strojem (01-02) byly oba letouny předány akrobatické skupině zkušebních pilotů pod vedením Anatolije Kvočura, působící při LII Gromova v Žukovském. Jedná se o stroj létající na delší mise a oproti stroji Suchoj Su-27 jsou použity nové materiály a technologie, Su-30 má dvojnásobný dolet, vyšší účinnost a oproti typu Su-27 zlepšenou manévrovatelnost použitím canardů a u verze MKI i vektorováním tahu.
Konstrukce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/Sukhoi_Su-30SM_in_flight_2014.jpg/220px-Sukhoi_Su-30SM_in_flight_2014.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Tni-au_su-30_1.jpg/220px-Tni-au_su-30_1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Venezuelan_Air_Force_Sukhoi_SU-30MK2_AADPR.jpg/220px-Venezuelan_Air_Force_Sukhoi_SU-30MK2_AADPR.jpg)
Drak
Díky technologickému pokroku jsou v Su-30 použité novější materiály než v Su-27. Dalším vylepšením je vybavení pro tankování paliva za letu.
Kokpit
Kokpit je dvoumístný, přičemž přední sedadlo pilota je umístěno stejně, jako je to v Su-27. Sedadlo operátora radarových a zbraňových systémů je umístěno vzadu a má výrazně lepší výhled směrem dolů. V zadní části kabiny pilotů je také průhledový displej (HUD) a všechny ovládací panely stejně jako vpředu.
Avionika
Na rozdíl od Su-27 je Su-30 vybavený lepší elektronikou a je lépe přizpůsoben pro útoky na pozemní cíle. Podobně jako ostatní typy, postavené na platformě Su-27, má Su-30 k dispozici přilbový zaměřovač, optoelektronický a laserový zaměřovací systém, aktivní rušení radaru protivníka, varovný systém před nepřátelským útokem a pasivní systém vypouštění klamných cílů proti raketám. Podobně jako MiG-31 může i Su-30 zastávat funkci hlídkového letadla a tedy pracovat v režimu mini AWACS, kdy ozařuje cíle svým palubním radarem a posílá získané údaje ostatním letadlům pomocí šifrovaného Datalink APD-518.
Motory
O pohon letadla se starají dva motory Saturn-Ljulka AL-31F (Izdelije 99) jaké pohánějí i Su-27. AL-31F je dvouproudový, dvouhřídelový motor s modulární konstrukcí a se společnou komorou přídavného spalování pro oba proudy. Každý motor dokáže vyvinout maximální tah 75,22 kN a při plné forsáži až 122,6 kN. Hmotnost motoru je 1 540 kg. AL-31F je spolehlivý v širokém rozsahu rychlostí a výšek letu.
Varianty Su-30MKI pro indické letectvo a Su-30MKM pro Malajsii pohánějí modernizované jednotky AL-31FP, které již disponují měnitelným vektorem tahu a oproti původním motorem i prodlouženou životností. Tah motoru je stejný jako u původních AL-31F.
Nejnovější varianty letadla pro ruské letectvo používají jednotky Saturn-Ljulka AL-31FM1 (Izdelije 99M1) s měnitelným vektorem tahu a zvýšeným tahem na 132 kN (s přídavným spalováním). Opět došlo k prodloužení životnosti. Hmotnost motoru mírně narostla na 1 557 kg.
Služba
30. září 2015 začalo Rusko v Sýrii letecké operace proti ozbrojeným odpůrcům režimu Bašára al-Assada. Vedle bojových letadel Su-25SM, Su-24M a Su-34 se poprvé do bojových operací zapojily i stroje Su-30SM, které jim poskytují vzdušné krytí. V listopadu, kdy se do bombardování zapojily i strategické bombardéry, poskytovaly Su-30SM doprovod také letadlům Tu-160.[8]
Původně se na letecké základně u města Latakia nacházely 4 stíhačky Su-30SM, avšak do prosince jejich počet vzrostl až na 16 kusů.[9] Letadla Su-30SM jsou vyzbrojena protiletadlovými střelami s infračervenou naváděcí hlavicí R-73 a protiletadlovými střelami s poloaktivním radiolokačním naváděním R-27R/ER.[10] Na některých záběrech ze syrské základny jsou tato víceúčelová letadla vybavena i železnými pumami FAB-250. Dá se tedy předpokládat, že se kromě vzdušného krytí účastní útoků proti pozemním cílům.
Stroje byly nasazeny Ruskem při ruské invazi na Ukrajinu roku 2022. Ruský Su-30 byl zničen na zemi ukrajinskými střelami OTR-21 Točka odpálenými během útoku na leteckou základnu Millerovo.[11] 5. března 2022 byl Su-30SM ruského námořního letectva sestřelen v oblasti Bašanky v Mykolajivské oblasti. Pilot byl zajat.[12][13][14] 13. března 2022 bylo nad Ukrajinou ztraceno další letadlo; pilot přežil a byl zajat.[15] Po sérii výbuchů 9. srpna 2022 na letecké základně Saky v Novofedorivce na Krymu zůstaly podle satelitních snímků nejméně tři zničené Su-30 a jeden poškozený.[16][17][18] 14. září ukrajinská 80. vzdušná útočná brigáda tvrdila, že sestřelila Su-30 pomocí sovětského protiletadlového kanonu ZU-23-2 ráže 23 mm.[19] Dle nezávislého webu Oryx ztratilo Rusko k březnu 2024 dle volně dostupné fotodokumentace nejméně 11 Su-30SM, z toho 1 kus byl neopravitelně poškozen na zemi.[20]
Varianty
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Sukhoi_Su-30LL_demonstrator_flying_along_the_runway_at_Zhangjiajie_Hehua_Airport_less_than_1_metre_off_the_ground.jpg/220px-Sukhoi_Su-30LL_demonstrator_flying_along_the_runway_at_Zhangjiajie_Hehua_Airport_less_than_1_metre_off_the_ground.jpg)
- Su-30 / Su-27PU – základní verze letounu.
- Su-30D / Su-27PUD – dvojmístný letoun akrobatické skupiny Test Pilots .
- Su-30K – exportní provedení základního typu Su-30. Chybí kachní plošky, standardní motory Saturn-Ljulka AL-31F bez vektorování tahu. Ve výzbroji má indické letectvo.
- Su-30M – víceúčelová verze (M – modernizirovannyj), dva členové osádky plní různé úkoly.
- Su-30MK – víceúčelová exportní verze (MK-Modernizirovannyj Kommerčeskij) Su-30M, má 12 závěsů na výzbroj.
- Su-30MKI – Exportní verze pro Indii (I-Indijskij) se zahraniční avionikou, upraveným zaměřovacím a navigačním systémem, radiolokátorem N-011M a motory AL-31FP s vektorováním tahu. První dva prototypy Su-30MKI zhotovilo středisko OKB Suchého v Moskvě. Prvních osm strojů Indii bylo dodáno v březnu a dubnu 1997.
- Su-30KI – jednomístná vývozní verze pro Indonésii (Kommerčeskij Indonezijskij) s radiolokátorem N-001M. Prototyp provedl první let 28. června 1998.
- Su-30KN – modernizovaná verze zalétaná A. Kvočurem v březnu 1999.
- Su-30MKK – verze dle požadavků Číny (MKK – Modernizovannyj Kommerčeskij dla Kitaja). Tato verze vznikla ve spolupráci OKB Suchého, výrobního závodu KnAAPO a společnosti Ramenskoje PKB, dodávající palubní elektroniku. Prvních deset strojů přelétly ruské osádky z výrobního závodu v Komsomolsku na Amuru do Číny k 9. leteckému pluku 3. letecké divize na základnu Wuhu 20. prosince 2000.
- Su-30MKM – verze pro Malajsii
- Su-30MKV – verze pro Venezuelu
- Su-30MK2V – verze pro Vietnam
Incidenty a nehody
- 12. června 1999: Ruský Su-30MK havaroval na airshow v Paříži. Oba piloti se katapultovali a nezranění přistáli na zemi. Pilot Vjačeslav Averjanov uvedl, že zřícení stroje zapříčinil špatný odhad výšky způsobený dezorientací z oslnění sluncem. (Video)
- 30. dubna 2009: Indický Su-30MKI havaroval nedaleko města Jaisalmer. Jeden pilot zahynul, druhý byl zraněn.[21]
- 30. listopadu 2009: Indický Su-30MKI havaroval nedaleko města Jaisalmer. Piloti se katapultovali a nezranění přistáli. Všechny Su-30MKI indického letectva byly uzemněny do chvíle, dokud vyšetřovací komise nezjistila příčinu havárie. Byl jím neznámý předmět nasátý jedním z motorů.[22]
- 13. prosince 2011: Indický Su-30MKI havaroval nedaleko města Pune. Oba piloti se včas katapultovali a bezpečně přistáli.[23]
- 14. října 2014 se zřítil indický Su-30MKI blízko vesnice Theoor, oba piloti se stihli katapultovat.[24]
- 19. května 2015 se zřítil indický Su-30MKI 36 km od základny Tezpur poté, co se museli oba piloti katapultovat v důsledku technických problémů.[25]
- 17. září 2015 havaroval venezuelský Su-30MK2, ve kterém zahynuli oba piloti. K nehodě došlo během pronásledování malého letadla, které narušilo venezuelský vzdušný prostor a s největší pravděpodobností převáželo drogy.[26]
- 3. května 2018: Ruský Su-30M2 havaroval krátce po startu ze základny Hmímín. Stroj byl zničen, osádka nehodu nepřežila.[27]
- 22. září 2020: Ve Tverské oblasti se zřítil Su-30 Ruského letectva. Piloti se katapultovali a vyvázli nezraněni.[28]
- 23. října 2022: Na dvoupodlažní dům v Irkutsku se při cvičném letu zřítil Su-30SM, oba piloti zahynuli.[29]
- 12. srpna 2023: V Kaliningradské oblasti se při cvičném letu zřítil ruský Su-30. Oba letci zahynuli.[30]
Uživatelé
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/35/Su-30_operators.png/350px-Su-30_operators.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/SU-30MKI_India.jpg/220px-SU-30MKI_India.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Uganda_People%27s_Defence_Force_Air_Wing_Sukhoi_Su-30MK2_MTI-2.jpg/220px-Uganda_People%27s_Defence_Force_Air_Wing_Sukhoi_Su-30MK2_MTI-2.jpg)
- Alžírské letectvo disponuje 44 stroji Su-30MKA a podepsalo smlouvu na nákup dalších 14 letadel Su-30SM, které by měly být dodány v letech 2016 až 2017.[31]
- Angolské letectvo v říjnu 2013 oznámilo nákup 18 letadel Su-30K, které byly původně zařazeny do služby u indických vzdušných sil. V únoru 2014 však zredukovalo tento počet na 12 strojů. Tato letadla představovala úvodní dodávku stíhaček Su-30, které obdržela Indie v letech 1997 až 1999. Šlo o základní provedení Su-30 bez kachních křídel a motory neměly možnost měnit vektor tahu. Indie původně plánovala modernizaci těchto letadel, ale později se rozhodla pro výměnu za novější variantu.[32].
- Arménské letectvo – 4 Su-30SM v aktivní službě, 4 další mají být dodány.[33]
- Běloruské letectvo – 4 stroje dodány, dalších 8 objednáno
- Letectvo Čínské lidové republiky má 73 kusů Su-30MKK a čínské námořní letectvo 24 Su-30MK2.
- Indické letectvo disponovalo k září 2015 220 letadly Su-30MK2 a do konce roku 2019 by mělo získat dalších 52 kusů.[34]
- Indonéské letectvo má 2 stroje Su-30MKK a 9 strojů Su-30MK2.
- Kazachstán disponuje 4 letadly Su-30SM. V únoru 2015 Kazachstán uzavřel smlouvu na nákup celkem 11 těchto letadel.[35]
- Malajské královské letectvo má 18 strojů Su-30MKM.
- Ruské letectvo k 9. říjnu 2016 disponovalo 3 Su-30, 20 Su-30M2[36] a 60 Su-30SM (letiště Millerovo, Domna, Lipeck, Achtubinsk a Dziomgi ve městě Komsomoľsk na Amuru).[37] Do konce roku 2016 by mělo ruské letectvo disponovat 60 stroji Su-30SM. V roce 2016 podepsalo Ministerstvo obrany Ruské federace smlouvu na nákup dalších 28 stíhaček Su-30SM, které mají být ruskému letectvu dodány do konce roku 2018.[38]
- Ruské námořní letectvo disponuje 9 kusy Su-30SM (k září 2016), které se nacházejí na základně Saky na Krymu.[39] Na základě smluv z let 2013 a 2014 by ruské námořnictvo mělo dostat celkem 12 Su-30SM. V září 2015 byl s firmou Irkutsk podepsán další kontrakt na obstarání ještě 8 Su-30SM, které by měly být dodány v letech 2016 – 2017.[40] V roce 2016 Ministerstvo obrany Ruské federace podepsalo smlouvu na nákup dalších 8 stíhaček Su-30SM, které mají být ruskému námořnictvu dodány v roce 2018.[38]
- Ugandské letectvo mělo k říjnu 2016 k dispozici 12 letadel Su-30MK2.
- Venezuelské letectvo má 23 strojů Su-30MK2.
- Letectvo Vietnamské lidové osvobozenecké armády k říjnu 2016 disponovalo 36 stroji Su-30MK2.[41].
Specifikace (Su-30)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Sukhoi_Su-30_3-view_line_drawing.svg/400px-Sukhoi_Su-30_3-view_line_drawing.svg.png)
Technické údaje
- Osádka: 2
- Rozpětí: 14,70 m
- Délka: 21,94 m
- Výška: 6,35 m
- Nosná plocha : 62,00 m²
- Hmotnost – prázdná: 17 000 kg
- Maximální vzletová hmotnost : 33 500 kg
- Pohonná jednotka: 2× Saturn-Ljulka AL-31F
- Tah motoru: 125,00 kN
Výkony
- Max. rychlost ve výšce: 2 125 km/h (1,78 M)
- Max. rychlost u země: 1 400 km/h
- Dolet bez tankování za letu: 3 500 km
- Dolet s 1 tankováním: 5 200 km
- Praktický dostup: 19 820 m
Výzbroj
- 1 × jednohlavňový kanón GŠ-301 ráže 30 mm, 10 závěsů na výzbroj do hmotnosti 8 000 kg, např. protiletadlové rakety R-27R, R-27T a R-73, naváděné pumy KAB-500KR a KAB-1500KR, protizemní rakety Ch-29T, protiradiolokační rakety Ch-31P, protilodní rakety Ch-31A, protipozemní rakety S-25LD a Ch-25ML
Specifikace (Su-30KN)
Technické údaje
- Osádka: 2
- Rozpětí: 14,70 m
- Délka: 21,94 m
- Výška: 6,35 m
- Nosná plocha: 62,00 m²
- Hmotnost – prázdná: 19 500 kg
- Hmotnost – maximální: 33 000 kg
- Pohonná jednotka: 2× Saturn-Ljulka AL-31F
- Tah motoru: 125,00 kN
Výkony
- Max. rychlost ve výšce: 2 430 km/h (2,04 M)
- Max. rychlost u země: 1 400 km/h
- Dolet bez tankování za letu: 3 700 km
- Dolet s 1 tankováním: 5 200 km
- Praktický dostup: 18 500 m
Výzbroj
- 1× kanón GŠ-301 ráže 30 mm, 12 závěsů na výzbroj do hmotnosti 8 000 kg
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Suchoj Su-30 na slovenské Wikipedii.
- ↑ Zbog čega Srbija neće Suhoje? [online]. TangoSix.rs, 25 July 2013 [cit. 2014-02-14]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 13 February 2014.
- ↑ Delivery of Su-30 MKI Fighters for IAF to get Delayed Due to HAL's Limited Assembly Line [online]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 22 February 2014.
- ↑ Russian Air Force to Get 21 Su-30 Fighter Jets in 2014 [online]. RIA Novosti, 13 February 2014 [cit. 2014-02-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 13 February 2014.
- ↑ The Military Balance 2017
- ↑ Поставки боевых самолетов в Вооруженные Силы России в 2017 году [online]. [cit. 2018-03-24]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 24 March 2018.
- ↑ Suchoj Su-27PU/Su-30 lietadla.com
- ↑ Su-30МК Archivováno 13. 7. 2011 na Wayback Machine. sukhoi.org 2011-07-03
- ↑ Воздушная операция ВКС России в Сирии продолжается
- ↑ These photos of everyday life at Hmeymim say a lot about the Russian Air Force operations in Syria
- ↑ Журналистам показали ракеты, которыми вооружены истребители РФ в Сирии, RIA.ru (rusky)
- ↑ Ukraine reportedly strikes Russian base [online]. 25 February 2022. Dostupné online.
- ↑ COOPER, Tom. Sukhoi Su-34 Pilot who stood next to Assad and Putin in 2016 Photo was flying one of the eight Russian Aircraft shot down over Ukraine today [online]. 5 March 2022. Dostupné online.
- ↑ Ukrainian forces claim to shoot down two Russian aircraft, capture pilots [online]. 5 March 2022. Dostupné online.
- ↑ На Миколаївщині взяли в полон пілота збитого Су-30СМ [online]. 5 March 2022. Dostupné online. (Ukrainian)
- ↑ Протиповітряна оборона збила російський Су-30. Пілот у полоні [online]. 28 March 2022. Dostupné online. (Ukrainian)
- ↑ Ukrajinská armáda informuje o devíti zničených ruských letadlech | ČeskéNoviny.cz. www.ceskenoviny.cz [online]. [cit. 2022-08-10]. Dostupné online.
- ↑ Satellite Images Show Massive Destruction At Russian Air Base On Crimea [online]. 10 August 2022. Dostupné online.
- ↑ Ukraine war: Crimea airbase badly damaged, satellite images show [online]. 11 August 2022. Dostupné online.
- ↑ Paratroopers down enemy Su-30 fighter with anti-aircraft gun [online]. [cit. 2022-09-14]. Dostupné online.
- ↑ Jakub Janovsky, naalsio26, Aloha, Dan, Kemal. Attack On Europe: Documenting Russian Equipment Losses During The 2022 Russian Invasion Of Ukraine [online]. Oryx, 2022-02-24 [cit. 2024-03-16]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pilot killed in SU-30 MKI crash in Jaisalmer
- ↑ Su-30MKI fighter jet crashes in western India, pilots survive | Defense | RIA Novosti
- ↑ http://www.ndtv.com/article/india/air-force-plane-crashes-near-pune-pilots-eject-safely-157576?pfrom=home-topstories
- ↑ IAF Sukhoi Su-30MKI crashes near Pune, pilots safe
- ↑ Sukhoi-30 fighter jet crashes near Tezpur, pilots safe
- ↑ Venezuela's Maduro Confirms 2 Deaths in Fighter Jet Crash
- ↑ (anglicky) Russian Su-30SM Fighter Jet Crashed off the Syrian Coast Killing Its Crew
- ↑ В Тверской области разбился истребитель Су-30. RIA Novosti [online]. 2020-09-22 [cit. 2020-09-22]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ Два пилота упавшего в Иркутске самолета погибли. Interfax [online]. 2022-10-23 [cit. 2022-10-23]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ Associated Press. Russian warplane on training mission crashes in Kaliningrad, killing its pilots. ABC News [online]. ABC, 2023-08-12 [cit. 2023-08-15]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Russia, Algeria sign contract for 14 Su-30MKA aircraft. tass.ru [online]. [cit. 2016-10-12]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-09-15.
- ↑ Angolan Su-30K deliveries to start in November
- ↑ Armenia to Order New Russian Su-30SM fighter jets
- ↑ Indian Air force scrambling to outgun China, Pakistan in the air. idrw.org [online]. [cit. 2016-10-12]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-10-21.
- ↑ Kazakhstan Has Received Four Russian SU-30SM Fighters
- ↑ ВКС России получили последние два истребителя Су-30М2 Livejournal, 9. duben 2016.
- ↑ Группа „Русские Витязи“ получила четыре самолета Су-30СМ Livejournal, 9. október 2016.
- ↑ a b Контракт еще на 36 истребителей Су-30СМ для Министерства обороны России Livejournal, 4. duben 2016.
- ↑ Авиация Черноморского флота получила новый Су-30СМ
- ↑ ВВС удвоят закупки истребителей Су-30СМ
- ↑ Последние Су-30МК2 для Вьетнама
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Suchoj Su-30 na Wikimedia Commons
Galerie Suchoj Su-30 na Wikimedia Commons
- (anglicky) Demonstrace letových schopností letounu – neplatný odkaz !
- (anglicky) Demonstrace letových schopností letounu
- Suchoj Su-30 – popis, odkazy Archivováno 13. 10. 2007 na Wayback Machine.
Média použitá na této stránce
Vlajka Angoly
bendera Indonesia
Autor:
Autor: SuperJet International, Licence: CC BY-SA 2.0
Air-to-air photo shoot of a Sukhoi Superjet 100 (RA-97005) over Italy.
Autor: Rob Schleiffert, Licence: CC BY-SA 2.0
A newer version of the Su-27 Flanker.
Autor: Kaboldy, Licence: CC BY-SA 3.0
Sukhoi Su-30 without canards
Autor: Alex Beltyukov, Licence: CC BY-SA 3.0
Sukhoi Su-30SM inflight
Autor: Melting Tarmac Images, Licence: GFDL
Uganda People's Defence Force Air Wing Sukhoi Su-30MK2
Autor: Alex Beltyukov, Licence: CC BY-SA 3.0
Air-to-air with a Russian Air Force Sukhoi Su-30SM
Autor: André Austin Du-Pont Rocha (Mexico Air Spotters M.A.S.), Licence: GFDL 1.2
Venezuelan Air Force Sukhoi Su-30MK2, decorated in G-13 5th Anniversary & Venezuela Independence Bicentennial special tail art, landing at Barcelona, Venezuela.
Autor: Xu Zheng, Licence: CC BY-SA 4.0
Sukhoi Su-30LL demonstrator flying along the runway at Zhangjiajie Hehua Airport less than 1 metre off the ground. The aircraft was being piloted by Anatoly Kvochur
(c) Mil.ru, CC BY 4.0
Tu-160 lançant un missile de croisière au-dessus de la méditerranée. Il est escorté par un SU-30SM.
GWALIOR AIR FORCE STATION -- An Indian air force SU-30K Flanker lands here following a simulated combat mission with U.S. Air Force F-15 Eagles deployed from Elmendorf Air Force Base, Alaska. About 150 U.S. airmen are here supporting Cope India '04, the first bilateral fighter exercise between the two air forces in more than 40 years.