Trifenylfosfinoxid
Trifenylfosfinoxid | |
---|---|
![]() Strukturní vzorec | |
![]() Model molekuly | |
![]() | |
Obecné | |
Systematický název | Trifenyl-λ5-fosfanon |
Sumární vzorec | C18H15OP |
Vzhled | bílé krystaly |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 791-28-6 |
PubChem | 13097 |
ChEBI | 36601 |
SMILES | O=P(c1ccccc1)(c2ccccc2)c3ccccc3 |
InChI | 1S/C18H15OP/c19-20(16-10-4-1-5-11-16,17-12-6-2-7-13-17)18-14-8-3-9-15-18/h1-15H |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 278,28 g/mol |
Teplota tání | 154 až 158 °C (427 až 431 K) |
Teplota varu | 360 °C (633 K) |
Hustota | 1,212 g/cm3 |
Rozpustnost ve vodě | málo rozpustný |
Rozpustnost v polárních rozpouštědlech | rozpustný v polárních organických rozpouštědlech |
Bezpečnost | |
[1] Varování[1] | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Trifenylfosfinoxid je organická sloučenina se vzorcem OP(C6H5)3. Je vedlejším produktem reakcí, při kterých se používá trifenylfosfin a používá se k usnadnění krystalizace některých sloučenin.
Struktura a vlastnosti
Trifenylfosfinoxid vytváří čtyřstěnné molekuly podobné jako oxychlorid fosforečný.[2] Kyslíkový atom vykazuje vlastnosti zásady. Díky nízké reaktivitě hlavního řetězce a zásaditosti kyslíkového atomu je oblíbenou látkou usnadňující krystalizaci molekul s kyselými atomy vodíku, jako jsou například fenoly.[3]
Je známo několik krystalových modifikací trifenylfosfinoxidu, jednou z nich je jednoklonná s prostorovou grupou P21/c, Z = 4, a = 1506,6(1) pm, b = 903,7(2) pm, c = 1129,6(3) pm, a β = 98,47(1)°.[4] Existuje také kosočtverečná forma, která má prostorovou grupu Pbca, kde Z = 4, a = 2908,9(3) pm, b = 913,47(9) pm a c = 1126,1(1) pm.[5]
Vznik v organické syntéze
Trifenylfosfinoxid je vedlejším produktem mnoha reakcí používaných v organické syntéze, jako jsou Wittigova, Staudingerova a Micunobova reakce. Vytváří se také při používání trifenylfosfindichloridu k přeměně alkoholů na alkylchloridy:
- (C6H5)3PCl2 + ROH → (C6H5)3PO + HCl + RCl
Trifenylfosfin lze z oxidu získat reakcemi s deoxygenačními činidly, jako jsou fosgen nebo trichlorsilan:[6]
- (C6H5)3PO + SiHCl3 → P(C6H5)3 + 1/n (OSiCl2)n + HCl
Odstranění trifenylfosfinoxidu z reakčních směsí pomocí chromatografie bývá obtížné, díky jeho nízké rozpustnosti v hexanu a chladném diethyletheru jej však často lze chromatograficky odstranit pomocí těchto látek. Nejprve se provede přeměna na hořečnatý komplex, který je špatně rozpustný v toluenu a dichlormethanu, a ten se odfiltruje.[7] Při jiné metodě se místo toho přidává chlorid zinečnatý, který může být použit i s polárnějšími rozpouštědly, jako jsou ethanol, ethylacetát a tetrahydrofuran.[8]
Koordinační chemie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/56/Dichlorobis%28triphenylphosphine-oxide%29nickel%28II%29-from-xtal-3D-balls.png/220px-Dichlorobis%28triphenylphosphine-oxide%29nickel%28II%29-from-xtal-3D-balls.png)
C6H5)3PO může vytvářet komplexy s „tvrdými“ ionty kovů. Příkladem může být NiCl2(OP(C6H5)3)2.[9]
Trifenylfosfinoxid je běžnou nečistotou v trifenylfosfinu, kde vzniká oxidací, kterou mohou katalyzovat ionty mnoha kovů:
- 2 P(C6H5)3 + O2 → 2 (C6H5)3PO
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Triphenylphosphine oxide na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Triphenylphosphine oxide. pubchem.ncbi.nlm.nih.gov [online]. PubChem [cit. 2021-05-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ D. E. C. Corbridge "Phosphorus: An Outline of its Chemistry, Biochemistry, and Technology" 5th Edition Elsevier: Amsterdam. ISBN 0-444-89307-5.
- ↑ M. C. Etter; P. W. Baures. Triphenylphosphine oxide as a crystallization aid. Journal of the American Chemical Society. 1988, s. 639–640.
- ↑ Anthony L. Spek. Structure of a second monoclinic polymorph of triphenylphosphine oxide. Acta Crystallographica. 1987, s. 1233–1235.
- ↑ Khalid A. Al-Farhan. Crystal structure of triphenylphosphine oxide. Journal of Crystallographic and Spectroscopic Research. 1992, s. 687–689.
- ↑ H. A. van Kalkeren; F. L. van Delft; F. P. J. T. Rutjes. Organophosphorus Catalysis to Bypass Phosphine Oxide Waste. ChemSusChem. 2013, s. 1615–1624.
- ↑ Patent WO 1998007724. "Process for the preparation of 7-alkoxyalkyl-1,2,4-triazolo[1,5-a] pyrimidine derivatives"
- ↑ Donald C. Batesky; Matthew J. Goldfogel; Daniel J. Weix. Removal of Triphenylphosphine Oxide by Precipitation with Zinc Chloride in Polar Solvents. The Journal of Organic Chemistry. 2017, s. 9931–9936.
- ↑ D. M. L. Goodgame; M. Goodgame. Near-Infrared Spectra of Some Pseudotetrahedral Complexes of Cobalt (II) and Nickel(II). Inorganic Chemistry. 1965, s. 139–143.
Média použitá na této stránce
Globally Harmonized System of Classification and Labelling of Chemicals (GHS) pictogram for hazardous substances
Ball-and-stick model of the dichlorobis(triphenylphosphine oxide)nickel(II) complex, (Ph3PO)2NiCl2, as found in the crystal structure.
X-ray crystallographic data from Acta Cryst. (2004). E60, m1861-m1862.
Model constructed in CrystalMaker 8.1.
Image generated in Accelrys DS Visualizer.Space-filling model of the triphenylphosphine oxide molecule, Ph3PO, as found in the crystal structure.
X-ray crystallographic data from K. A. Al-Farhan (1992). J. Cryst. Spect. Res., 22(6), 687–689.
Model constructed in CrystalMaker 8.1.
Image generated in Accelrys DS Visualizer.Autor: Milda 444, Licence: CC BY-SA 4.0
Syntetizovaný trifenylfosfinoxid; Fotografováno na SPŠCHBR