Valentin Dobrotivý
Valentin Dobrotivý | |
---|---|
Původní název | Valentin Dobrotivý |
Země původu | ![]() |
Jazyk | čeština |
Žánr | komedie |
Scénář | Karel Steklý Martin Frič |
Režie | Martin Frič |
Obsazení a filmový štáb | |
Hlavní role | Oldřich Nový Hana Vítová Milada Gampeová Ladislav Pešek Eman Fiala Jaroslav Marvan Theodor Pištěk |
Kamera | Václav Hanuš |
Střih | Jan Kohout |
Výroba a distribuce | |
Premiéra | 1942 |
Valentin Dobrotivý na FP, ČSFD, IMDb Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Valentin Dobrotivý je česká filmová komedie režiséra Martina Friče z roku 1942.
Tvůrci
- Námět: Josef Hlaváč
- Scénář: Karel Steklý, Martin Frič
- Kamera: Václav Hanuš
- Režie: Martin Frič
- Hudba: Josef Stelibský
- Scéna: Ferdinand Fiala
- Další údaje: černobílý, 98 minut, komedie
- Výroba: National
- Premiéra: 31. 7. 1942
- Ateliéry: Radlice
- Exteriéry: Praha – Malá Strana, Roztoky
Postavy
Oldřich Nový | Valentin Plavec |
Hana Vítová | Helena |
Milada Gampeová | Bártová, Helenina matka |
Ladislav Pešek | Rudolf Bejšovec |
Eman Fiala | Eman Voborník |
Jaroslav Marvan | Bureš, přednosta kanceláře |
Theodor Pištěk | Kudrna |
Zdenka Baldová | Maruška Kudrnová |
Vojta Novák | ředitel |
Růžena Šlemrová | ředitelova žena |
Lili Hodačová | Julie Kahounová, ředitelova dcera |
Jiřina Sedláčková | agentka prodejce automobilů |
Jaroslav Průcha | zřízenec |
Anna Letenská | zřízencova žena |
Marie Blažková | Troníčková, Valentinova bytná |
Bolek Prchal | policejní komisař |
Karel Černý | vrchní ředitel pojišťovny |
Karel Dostal | prezident banky |
Miloš Šubrt | Vosátka, zřízenec |
Jindřich Láznička | Hora |
Ota Motyčka | úředník |
Jan Černý | úředník |
Meda Valentová | Dousková, majitelka módního salonu |
Emanuel Hříbal | číšník |
Marie Hodrová | domovnice |
Milada Smolíková | domovnice |
Vladimír Řepa | pan domácí |
Josef Kemr | kolportér |
Bohuš Záhorský | pokladník v bance |
Blažena Slavíčková | slečna z módního salonu |
František Paul | pojišťovací agent |
Antonín Jirsa | stěhovák |
Míla Spazierová-Hezká | zpěvačka v restauraci Sakura |
Josef Bělský | ředitel restaurace Sakura |
Vladimír Štros | šofér |
Jan W. Speerger | Příhoda, zahradník |
Milka Balek-Brodská | Příhodová, zahradníkova žena |
zástupce automobilky |
Zajímavost
- Automobil, který si pan Plavec ve filmu objednal, byla Aero 50 Dynamik s karoserií od firmy Carrosserie Sodomka z Vysokého Mýta. [1]
Děj
Valentin Dobrotivý je úředníkem pojišťovny Fortuna. Je to solidní, přesný a spořivý člověk a dobrák od kosti. Jeho kolegové v kanceláři, zvláště úředníci Bejšovec a Voborník na něj často vymýšlejí různé žerty; pan Plavec je důvěřivý a na všechno jim skočí. (vylitý inkoust, střílející doutníky nebo cigarety apod.).
Pan Plavec bydlí v podnájmu u paní Troníčkové. Je tak spořivý, že si čistí boty na sousedově rohožce, doma téměř nesvítí a bere si domů vedlejší práci na přivýdělek. Všechny své výdaje okamžitě pečlivě eviduje, šetří, aby měl něco do začátku po svatbě. Jeho snoubenkou je slečna Helena. Pan Plavec sní o vile se zahradou a autě.
Strýčkem pana Plavce je pan Kudrna, majitel restaurace, kam pan Plavec dochází na obědy a večeře zdarma. Jednou se však nepohodnou a pan Kudrna již pana Plavce nezve. Kolegové Bejšovec s Voborníkem připraví na pana Plavce další žert. V novinách s výherní listinou Jubilejní loterie upraví číslo výherního losu. Vědí, že pan Plavec má los č. 18456 a shodou okolností je první cena na los 8456. Dotisknou na listinu před číslo jedničku a vymění mu v šuplíku správnou listinu, kterou si předtím od kolportéra novin převzal. Pak mu zavolají jako zástupci loterie a upozorní jej na výhru. Ta má činit jeden milion Kč a být vyplacena za tři dny.
Pan Plavec se raduje, začne se chovat jakoby už nemusel pracovat. Sedí v kanceláři s nohama na stole.
Další kolegové v kanceláři panu Plavcovi blahopřejí. Když se o jeho výhře dozvědí přednosta kanceláře i ředitel, tak si jej začnou předcházet, povýší jej na tajemníka a nechají přestěhovat jeho stůl do sekretariátu.
Když to vidí Bejšovec s Voborníkem, obávají se, že to tentokrát se žertem přehnali.
V novinách vyjde článek s fotkou o výherci první ceny. K panu Plavcovi se náhle začne hlásit plno lidí, i pan Kudrna s ním obnoví kontakt. Pan Plavec přestane intenzivně šetřit, doma si začne svítit, bytné dá tisíc Kč, koupí dárky i pro dítě domovnice, pro Helenku objedná a nechá doručit piano, donese 5 tisíc Kč manželce zřízence na péči o nemocné dítě apod. Zástupkyně prodejce automobilů jej pozve na zkušební jízdu a pan Plavec si objedná bleděmodrý dvousedadlový vůz – kabriolet, na který nechá napsat iniciály své budoucí manželky Helenky (HP). Uzavře životní pojistku na půl milionu, také objedná vilu za 240 tisíc Kč, najme šoféra a zahradníka.
Bejšovec s Voborníkem již dále nemohou přihlížet a rozhodnou se říci o svém žertu pravdu. Dostaví se na večírek, který pan Plavec pořádá v restauraci Sakura za účasti přátel a ředitele pojišťovny s rodinou a řeknou pravdu, že se žádná výhra nekonala. V tu chvíli jej zase všichni přátelé a známí opustí.
Paní bytná se rozhodne vrátit Plavci obdržených tisíc korun, ale pan Plavec nechce a říká, že to byla jediná moudrá věc, kterou udělal.
Když se vrátí do práce, jeho stůl je odstěhován ze sekretariátu zpět do kanceláře v přízemí. Bejšovec s Voborníkem se mu omlouvají. Plavec však z kanceláře odejde, říká, že nemůže pracovat tam, kde se stal obětí nemístného žertu.
Realitní makléř chce doplatek za vilu, šofér si jde stěžovat na policii kvůli zrušené smlouvě a zahradník s rodinou čeká před domem, kde bydlí pan Plavec a chce se nastěhovat do nové vily, kde se má pro pana Plavce starat o zahradu.
Mezitím Voborník v novinách najde omluvu loterie, že v tažební listině byla chyba tisku a výherní los má číslo 18456.
Pan Plavec se však už šel rozloučit s Helenkou, řekl jí, že po zprávě o výhře vybral jejich společné úspory – 20 tisíc Kč a zaplatil z nich zálohy atd., takže už ho jistě nemůže mít ráda, ale že jí po něm zbyde jeho životní pojistka. Helenka však odpověděla, že jej má stále ráda a že spolu věci vyřeší, půjdou nejdříve zrušit smlouvy na vilu a na auto. Bejšovec s Voborníkem hledají pana Plavce, aby jej informovali, že skutečně vyhrál. Jdou i na policii zeptat se, zda není hlášená nějaká sebevražda.
V pojišťovně stěhují Plavcův stůl zpátky do sekretariátu a ředitel vyšle přednostu kanceláře, aby se panu Plavci omluvil.
Helenka donutí pana Plavce, aby se vrátil do práce a jde s ním. Když mu tam Bejšovec s Voborníkem řeknou, že skutečně vyhrál, Plavec řekne, že díky jejich vtipu získal cennou životní zkušenost a poznal lidi, ale teď už toho má dost. Vytáhne los, roztrhne jej a vyhodí z okna. Za losem vyskočí Bejšovec s Voborníkem, ale dopadnou na korbu nákladního vozu s pilinami. Helenka se zhrozí, že los je v nenávratnu, ale pan Plavec řekne, že to je tentokráte jeho vtip a ten pravý los má stále v kapse. Kolegové v kanceláři se radují, že pan Plavec je první, kdo doběhl Bejšovce s Voborníkem.
Odkazy
Reference
Literatura
- Jaroslav Brož, Myrtil Frída: Historie československého filmu v obrazech 1930–1945, Orbis, Praha, 1966, str. 222, 274–5, foto 604
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“