Viggo Mortensen
Viggo Mortensen | |
---|---|
![]() Mortensen, 2020 | |
Rodné jméno | Viggo Peter Mortensen jr. |
Narození | 20. října 1958 (65 let) Manhattan, New York, USA |
Alias | Vig |
Alma mater | St. Lawrence University |
Aktivní roky | 1984– |
Choť | Exene Cervenka (1987–1998) |
Partner(ka) | Ariadna Gil (od 2009) |
Děti | Henry Blake Mortensen |
Rodiče | Grace Gamble Atkinson a Viggo Peter Mortensen |
Sídlo | Venice Beach, LA, Idaho |
Významné role | Aragorn v Pánu prstenů |
Umělecké ceny | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Viggo Mortensen (* 20. října 1958 New York) je americký herec, který proslul rolí Aragorna ve filmové trilogii Pán prstenů.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/ViggoMortensen.jpg/220px-ViggoMortensen.jpg)
Začátky
Severské jméno i příjmení zdědil herec po otci, dánském ekonomovi usazeném v New Yorku. Tam se Viggo 20. října 1958 narodil (jako nejstarší syn, má mladší bratry Waltra a Charlese) a studoval základní školu, ovšem dlouho se tam neohřál. Rodina cestovala s otcem za prací do Venezuely a Argentiny. V roce 1969 se jeho rodiče rozvedli, načež Viggova matka vzala své tři chlapce zpět do Watertownu (New York). Viggo si ale Jižní Ameriku zamiloval a stal se fanouškem argentinského fotbalového týmu San Lorenzo. Byl dobrým studentem na Watertownské střední škole, kde hrál za tenisový tým a byl kapitánem plaveckého týmu. Během studia na střední škole nejraději fotografoval, ale strávil také mnoho hodin malováním. Po promoci v roce 1976 odjel do St. Lawrence, kde na univerzitě studoval státní správu a španělštinu. Tomuto povolání se ale nevěnoval a přestěhoval se do Dánska za otcem. Začal psát poezii a beletrii a živil se příležitostnými pracemi, pracoval v docích, jako řidič kamionu i jako prodavač květin. Výsledkem obou těchto pobytů byla velmi dobrá znalost španělštiny a dánštiny a neocenitelné životní zkušenosti, které Viggo nadále rozšiřoval i po návratu do New Yorku. Pracoval totiž jako číšník a barman, prodával zmrzlinu a stěhoval nábytek, neboť si potřeboval vydělat na koníčky, které ho pohltily už v dětství: malování, fotografování, psaní poezie a jazz.
Viggo da Vinci
Herectví bylo dlouho na vedlejší koleji. Viggo se sice občas dostal k nějakému štěku, přičemž z několika filmů jeho mikroroličku vystřihli, ale on se tím nijak netrápil. Sám řekl: „Věděl jsem, že se hereckou práci teprve učím. Bral jsem ji jako příjemné zpestření a nic jsem od ní nečekal“. V roce 1993 vydal první knihu Ten Last Night, která dobře reprezentovala jeho všestranný talent. Jednalo se o sbírku poezie doplněnou vlastními ilustracemi a fotografiemi. Dosud vyšly čtyři další, stejně namíchané svazky (viz percevalpress.com) a také tři cédéčka s jazzovou hudbou, což jednoznačně ukazuje, jak intenzivně se Viggo umělecké tvorbě věnuje. Rok co rok přidává po knize či CD. Na otázku, kde na to všechno nachází čas, lakonicky odpověděl: „Nemám televizi“.
Welcome to Hollywood?
„Viggo není herec, který maluje a píše, Viggo je umělec, který hraje“, řekl režisér Philip Ridley a dlouho to vypadalo, že to tak zůstane. Herectví jako koníček pro zpestření. Přestože jeho první filmová role byla malá, podařilo se mu ji získat ve velmi úspěšném kriminálním dramatu s Harrisonem Fordem, Svědek (původním názvem Witness, z roku 1985). Dalšími vedlejšími rolemi se prodíral po několik následujících let. Viggo pokračoval dál v hereckém řemesle, chvilku hostoval i v televizi, například v televizním seriálu Miami Vice. V roce 1987 se setkal s Christine „Exene“ Cervenkou, hlavní zpěvačkou punkové skupiny X. Brzy po svatbě se jim narodil syn, Henry Blake Mortensen (* 28. ledna 1988). Pár se přesunul na několik let do Idaha. V roce 1997 se ale rozvedli a přestěhovali se zpět do Los Angeles, kde se společně starali o Henryho.
Významnou roli získal v dramatu a režijním debutu Seana Penna Indiánský posel (původním názvem The Indian Runner, z roku 1991), kde hrál vietnamského veterána po boku Davida Morseho. O dva roky později hrál s hereckou legendou Al Pacinem v kriminálním dramatu Carlitova cesta (Carlito's Way). S dalšími hereckými osobnostmi Genem Hackmanem a Denzelem Washingtonem hrál v thrilleru Krvavý příliv (Crimson Tide, z roku 1995). Stejný rok si ještě zahrál Lucifera ve filmu Boží armáda (The Prophecy).
Výraznější průlom ve Viggově herecké kariéře znamenalo drama Portrét dámy (původním názvem The Portrait of a Lady, z roku 1996) s Nicole Kidman a Johnem Malkovichem, kde se Viggo objevil ve vedlejší roli nápadníka Nicole Kidman. S další hollywoodskou celebritou Demi Moore hrál v roce 1997 v akčním vojenském filmu G. I. Jane. Jen o rok později získal významnou roli v thrilleru Dokonalá vražda (A Perfect Murder) spolu s Michaelem Douglasem a Gwyneth Paltrow. Ve filmu ztvárnil milence Gwyneth, který je vydíraný jejím manželem Douglasem, aby ji zabil. V roce 1999 získal hlavní mužskou roli v romantickém filmu Procházka po měsíci (A Walk on the Moon). O rok později se objevil se Sandrou Bullock ve filmu 28 dní (28 Days). Název filmu je podle osmadvacetidenní odvykací kúry v léčebně pro pacienty závislé na alkoholu a drogách, kde se Gwen (Sandra Bullock) snaží odvyknout pití alkoholu.
Největší průlom v jeho kariéře nastal, když získal roli Aragorna místo herce Stuarta Townsenda (jenž byl z natáčení odvolán) v trilogii Petera Jacksona Pán prstenů na motivy knih J.R.R. Tolkiena. Celá trilogie se natáčela na Novém Zélandu osm let (Viggo se k natáčení připojil o 4 měsíce později). První díl Pán prstenů: Společenstvo Prstenu (The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring) byl uveden do kin v roce 2001. Film se ihned stal absolutní jedničkou, která trhala rekordy nejen v návštěvnosti, ale i tržbách. Spolu s Elijahem Woodem (Frodo Pytlík), Ianem McKellenem (Gandalf), Liv Tylerovou (Arwen Undómiel) a Orlandem Bloomem (Legolas) se stali středem zájmu všech světových médií. Druhý díl Pán prstenů: Dvě věže (The Lord of the Rings: The Two Towers) byl uveden do kina o rok později a kopíroval úspěchy prvního dílu. Třetí pokračování Pán prstenů: Návrat krále (The Lord of the Rings: The Return of the King) o rok později zabodovalo taktéž a opět získalo první místa v žebříčcích návštěvnosti i tržeb. Film získal 11 Oscarů a miliony fanoušků po celém světě. Celá trilogie je stále velice oblíbená a stala se již legendární.
Na podzim 2005 byl uveden do amerických kin film Historie násilí (History of Violence), kde Viggo ztvárnil hlavní roli a získal hlavní cenu na filmovém festivalu v Cannes. V roce 2006 natočil historický film Kapitán Alatriste, kde ztvárnil titulní roli. Film tolik neprorazil jak by si tvůrci přáli. Sám Viggo z toho byl velmi smutný a netají se tím, že je to jeho nejlepší role za kariéru a úspěch filmu podcenili sami tvůrci. Na říjnovém festivalu v Torontu v roce 2007 představil film Východní přísliby. Jde o thriller, kde si ztvárnil roli mafiána Nikolaie, ve kterém se znovu sešel s režisérem Davidem Cronenbergem. Za tuto roli byl nominován na spoustu cen, mimo jiné na Zlatý glóbus a Oscara.
V roce 2008 ztvárnil ve filmu Good vnitřně rozervaného hrdinu v dobách nacistického Německa. Ve stejném roce se s Edem Harrisem objevil ve westernu Appaloosa. V roce 2009 ztvárnil hlavní roli ve filmu Cesta podle knihy Cormaca McCarthyho. V roce 2011 natočil film Nebezpečná metoda, na kterém opět spolupracoval s Davidem Cronenbergem a Vincentem Casselem. Film pojednával o Sigmundu Freudovi a Carlu Jungovi. V roce 2011 se po dvou letech vrátil k divadlu, když hrál v madridském uvedení hry Ariela Dorfmana, Purgatorio.
V roce 2016 hrál ve filmu Tohle je náš svět a v roce 2018 v dramatu Zelená kniha. Za oba filmy byl nominován na Oscara v kategorii nejlepší herec v hlavní roli. Nejnovějším režijním počinem je western Až na konec světa (The Dead don't Hurt), který uvedl jako režisér i herec v roce 2024 osobně na karlovarském festivalu.[1][2]
Tichý Američan
Díky své mezinárodní výchově a cestování mluví plynule anglicky, španělsky a dánsky, má znalosti francouzštiny, italštiny, švédštiny a norštiny. Pracoval také jako překladatel pro švédský hokejový tým během zimní olympiády v roce 1980. Učil se také maorštinu pro filmování Pána prstenů na Novém Zélandu a studoval lakotštinu pro svou roli ve filmu Hidalgo.
Viggovou exmanželkou je losangeleská punková zpěvačka českého původu Exene Cervenka. Spolupracovali na přípravě dvou Viggových výstav: fotografií v New Yorku a obrazů v Los Angeles.
Viggo je fanouškem argentinského fotbalového klubu San Lorenzo.
Filmografie
Rok | Název | Role | Poznámky |
---|---|---|---|
1985 | Svědek | Moses Hochleitner | |
Purpurová růže z Káhiry | neznámá role | ||
1987 | Miami Vice | Eddie | díl: Red Tape |
Salvation! | Jerome Stample | ||
1988 | Věznice | Burke / Forsythe Electrocution | |
Divocí koně | Green | ||
1990 | Once in a Blue Moon | ||
Nástraha | Hans | ||
Kožená tvář III | Edward „Tex“ Sawyer | ||
Mladé pušky II | John W. Poe | ||
Zrcadlivá kůže | Cameron Dove | ||
1991 | Vyvrhel | Frank Roberts | |
1993 | Bod varu | Ronnie | |
Ruby Cairo | John E. „Johnny“ Faro | ||
Carlitova cesta | Lalin | ||
Mladí Američané | Carl Frazer | ||
1994 | Posádka v ohrožení | Phillip | |
Floundering | bezdomovec | ||
Evangelium podle Harryho | Wes | ||
American Yakuza | Nick Davis/David Brandt | ||
1995 | Gimlet | muž | |
Krvavý příliv | poručík Peter „Weps“ Ince | ||
The Passion of Darkly Noon | Clay | ||
Black Velvet Pantsuit | Junkie | ||
Boží armáda | Lucifer | ||
1996 | Albino Alligator | Guy Foucard | |
Denní světlo | Roy Nord | ||
Portrét dámy | Caspar Goodwood | ||
1997 | Zátaras | Jimmy Kowalski | |
G.I. Jane | Master Chief John James „Jack“ Urgayle | ||
La Pistola de mi hermano | Juanito | ||
1998 | Dokonalá vražda | David Shaw | |
Psycho | Samuel „Sam“ Loomis | ||
1999 | Procházka po Měsíci | Walker Jerome | |
2000 | 28 dní | Eddie Boone | |
2001 | Pán prstenů: Společenstvo Prstenu | Aragorn | |
2002 | Pán prstenů: Dvě věže | ||
2003 | Pán prstenů: Návrat krále | ||
2004 | Ohnivý oceán | Frank Hopkins | |
2005 | Dějiny násilí | Tom Stall / Joey Cusack | |
2006 | Kapitán Alatriste | Diego Alatriste y Tenorio | |
2007 | Východní přísliby | Nikolai Luzhin | |
2008 | Appaloosa | Everett Hitch | |
Good | John Halder | ||
2009 | Cesta | Muž | |
2011 | Nebezpečná metoda | Sigmund Freud | |
2012 | Na cestě | Old Bull Lee | |
Todos tenemos un plan | Agustín / Pedro | také producent | |
2014 | Smrt v labyrintu | Chester MacFarland | |
Jauja | Gunnar Dinesen | také producent a skladatel | |
Daleko od lidí | Daru | také producent | |
2016 | Tohle je náš svět | Ben | |
2018 | Zelená kniha | Tony Lip | |
2020 | Ještě máme čas | John Petersen | také režisér, producent, scenárista a hudební skladatel |
2020 | Kosmos: Možné světy | Nikolaj Vavilov | díl: Vaviolov |
2022 | Zločiny budoucnosti | Saul Tenser | |
2022 | Třináct životů | Richard Stanton | |
2023 | Až na konec světa | Holger Olsen | také režie |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Viggo Mortensen na anglické Wikipedii.
- ↑ MOTAMAYOR, Rafael. Viggo Mortensen re-used Aragorn's sword in new movie The Dead Don't Hurt “Because it's really good”. British GQ [online]. 2024-05-28 [cit. 2024-07-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Viggo Mortensen: Karlovy Vary? Je to dechberoucí festival - Novinky. www.novinky.cz [online]. 2024-06-28 [cit. 2024-07-20]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Viggo Mortensen na Wikimedia Commons
Osoba Viggo Mortensen ve Wikicitátech
- (česky) Viggo Mortensen v Česko-Slovenské filmové databázi
- (česky) Viggo Mortensen na Kinoboxu
- Viggo Mortensen v Internet Movie Database (anglicky)
- (česky) Česká fan stránka
Média použitá na této stránce
Autor: Joost Pauwels, Licence: CC0
Viggo Mortensen op Film Fest Gent 2020 bij de presentatie van 'Falling'
(c) Georges Biard, CC BY-SA 3.0
Viggo Mortensen au festival de Cannes
(c) gdcgraphics, CC BY-SA 3.0
Viggo Mortensen at the 2008 Toronto International Film Festival