Viktor Njegovan
Viktor Njegovan | |
---|---|
![]() | |
Velitel v Přemyšlu | |
Ve funkci: 22. listopadu 1917 – 9. září 1918 | |
Předchůdce | Ignaz von Korda |
Nástupce | Stanislaus Puchalski |
Velitel v Sibiu | |
Ve funkci: 1. ledna 1915 – 1. srpna 1917 | |
Předchůdce | Erwin von Mattanovich |
Nástupce | Theodor Hordt |
Velitel 35. divize | |
Ve funkci: 13. dubna 1914 – 1. září 1914 | |
Předchůdce | Josef Krautwald von Annau |
Nástupce | Vinzenz Fox |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | generál pěchoty (1917), polní podmaršál (1914), generálmajor (1910) |
Narození | 5. října 1860 Gospić |
Úmrtí | 18. února 1921 (ve věku 60 let) Záhřeb |
Příbuzní | Maximilian Njegovan (sourozenec) |
Podpis | ![]() |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Viktor Simon von Njegovan (5. října 1860 Gospić – 18. února 1921 Karlovac) byl rakousko-uherský generál chorvatského původu. Jako absolvent vojenské akademie sloužil v c. k. armádě od roku 1882, byl štábním důstojníkem u různých jednotek v Chorvatsku, Haliči a Uhrách. Jako velitel divize byl na začátku první světové války povolán na východní frontu, kvůli zranění byl ale již v září 1914 odvolán. Do aktivní služby se vrátil na začátku roku 1915 a zastával funkce posádkového velitele v Sibiu (1915–1917) a Přemyšlu (1917–1918). V armádě dosáhl hodnosti generála pěchoty (1917) a téhož roku byl povýšen do šlechtického stavu. Po zániku monarchie byl ve vojsku penzionován a poslední léta života strávil v soukromí v Karlovaci.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/1/17/Viktor_Simon_Njegovan.png)
Pocházel z chorvatské rodiny, byl mladším synem c. k. nadporučíka Petera Njegovana. První vojenskou průpravu získal na kadetní jezdecké škole v Hranicích, poté v letech 1879–1882 studoval na Tereziánské vojenské akademii ve Vídeňském Novém Městě. Do armády vstoupil v roce 1882 jako poručík k 53. pěšímu pluku v Gorici. Vojenské vzdělání si doplnil v letech 1886–1888 na Válečné škole (K.u.k. Kriegsschule) ve Vídni a v hodnosti nadporučíka byl zařazen do sboru důstojníků generálního štábu. Vystřídal službu u pěších pluků ve Lvově a Miskolci, v roce 1892 byl povýšen na kapitána a poté působil přímo u generálního štábu ve Vídni. V roce 1893 se vrátil do Lvova, kde byl štábním důstojníkem u 30. pěšího pluku a u velení 11. armádního sboru. V roce 1898 se v hodnosti majora stal šéfem štábu u pevnostního velitelství v Krakově.[1] V roce 1901 získal hodnosti podplukovníka a poté několik let pobýval v Záhřebu,[2] kde byl jako plukovník od roku 1905 velitelem 16. pěšího pluku, s nímž byl v roce 1908 přeložen do Bjelovaru.[3][4]
V roce 1910 dosáhl hodnosti generálmajora[5] a převzal velení 68. pěší brigády v Weißkirchenu,[6] následně byl velitelem 12. pěší brigády v Klagenfurtu.[7] V této době vynikl důsledností při výcviku vojsk. Na jaře 1914 se stal velitelem 35. pěší divize v Kluži[8] a k datu 1. května 1914 byl povýšen do hodnosti polního podmaršála.[9] Se svou divizí byl na začátku první světové války povolán na východní frontu v zařazení v 2. armádě generála Böhm-Ermolliho,[10] krátce poté se ale vážně zranil při pádu, takže hned po dokončení mobilizace byl z aktivní vojenské služby ze zdravotních důvodů stažen. Do armády se vrátil v lednu 1915, kdy se stal posádkovým velitelem v Sibiu.[11][12] Po vstupu Rumunska do války na straně Dohody vypracoval plány na obranu a případnou evakuaci Sibiu. V roce 1917 byl povýšen do šlechtického stavu platného pro Uherské království[13] a dosáhl hodnosti titulárního generála pěchoty.[14][15] Ze Sibiu byl odvolán z banálního důvodu, kdy při jedné slavnostní příležitosti stál při hraní rakouské hymny, ale při maďarské hymně již seděl. Na základě interpelací maďarských poslanců byl v listopadu 1917 ze Sibiu odvolán, krátce poté byl jako posádkový velitel umístěn v Přemyšlu, kde setrval do konce války.[16][17] K datu 1. ledna 1919 byl v armádě penzionován[18] a usadil se v Karlovaci, kde o několik let později zemřel.
Řády a vyznamenání
Během vojenské služby získal v Rakousku-Uhersku následující ocenění.[19][20]
Vojenská záslužná medaile (1896)
Jubilejní pamětní medaile (1898)
Vojenský jubilejní kříž (1908)
Řád železné koruny III. třídy (1909)
Vyznamenání za zásluhy o Červený kříž s válečnou dekorací (1915)
rytířský kříž Leopoldova řádu s válečnou dekorací (1915)
Jeho starší bratr Maximilian Njegovan (1858–1930) byl námořním důstojníkem a v závěru první světové války v hodnosti admirála vrchním velitelem rakousko-uherského námořnictva (1917–1918).
Odkazy
Reference
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1899; Vídeň, 1898; s. 197 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1903; Vídeň, 1902; s. 199 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1909; Vídeň, 1909; s. 311, 315 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1910; Vídeň, 1909; s. 177, 486 dostupné online
- ↑ Generale und Oberste des k.u.k. Heeres 1912; Vídeň, 1912; s. 7 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1911; Vídeň, 1911; s. 310 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer für 1913; Vídeň, 1912; s. 143, 201 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů divizí rakousko-uherské armády 1914–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten 1914; Vídeň, 1914; s. 5 dostupné online
- ↑ Přehled vrchního velení rakousko-uherské armády na východní frontě 1914 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Přehled velitelů v Sibiu za první světové války na webu weltkriege.at dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer) 1916; Vídeň, 1916; s. 4 dostupné online
- ↑ ŽUPANIČ, Jan: Karlovská šlechta. Rakouské a uherské nobilitace ve světle materiálů kabinetní kanceláře Karla I. in: Sborník archivních prací LXI., Ministerstvo vnitra České republiky, Praha, 2011; s. 78 ISSN 0036-5246
- ↑ Přehled rakousko-uherských generálů 1890–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer) 1917; Vídeň, 1917; s. 16 dostupné online
- ↑ Velitelé Přemyšlu za první světové války na webu weltkriege.at dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer) 1918; Vídeň, 1918; s. 19 dostupné online
- ↑ Služební postup Viktora Njegovana in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 127 dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Viktora Njegovana in: STEINER, Jörg, C.: Schematismus der Generale und Obersten der k.u.k. Armee 1918; Vídeň, 1992; s. 168 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1918; Vídeň, 1918; s. 68, 101 dostupné online
Literatura
- BALLA, Tibor: A Nagy Háború osztrák-magyar tábornokai; Národní kulturní fond, Budapešť, 2010; s. 238–239 (heslo Viktor Njegovan) ISBN 978-963-446-585-0 dostupné online (maďarsky)
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Ribbon bar: War Ribbon (Kriegsbande) for Austro-Hungarian decorations (inter alia: Militär-Verdienstkreuz; Militär-Verdienstmedaille (Signum Laudis); Franz-Joseph-Orden; Tapferkeitsmedaille).
Виктор Његован
Потпис Виктора фон Његована
Autor: Vlach Pavel, Licence: CC0
Viktor Simon von Njegovan (1860–1921), General of Infantry in Austro-Hungarian Army (1917), ennobled 1917
Stuha řádu železné koruny
Cross of Honour for Science and Art
Autor: Mimich, Licence: CC BY-SA 3.0
Krzyż Jubileuszowy 1908 (Austro-Węgry)
Imperial Order of Leopold's ribbon - Austria
Autor: Arturolorioli, Licence: CC0
Odznaka Honorowa Czerwonego Krzyża (Austria)