Vladimír Budinský
Ing. Vladimír Budinský | |
---|---|
2. ministr dopravy ČR | |
Ve funkci: 10. října 1995 – 4. července 1996 | |
Předseda vlády | Václav Klaus |
Předchůdce | Jan Stráský |
Nástupce | Martin Říman |
poslanec Poslanecké sněmovny PČR | |
Ve funkci: 1. ledna 1993 – 19. června 1998 | |
poslanec České národní rady | |
Ve funkci: 7. června 1990 – 31. prosince 1992 [1] | |
zastupitel města Louny | |
Ve funkci: 19. listopadu 1994 – 19. listopadu 1998 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | Občanské fórum ODS |
Narození | 25. listopadu 1959 (63 let) Kralovice ![]() |
Choť | Hana Budinská |
Děti | Kateřina Budinská Hana Budinská Jan Budinský |
Alma mater | ČVUT Praha |
Profese | politik |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Vladimír Budinský (* 25. listopadu 1959, Kralovice) je český inženýr a politik, v 90. letech 20. století poslanec České národní rady a Poslanecké sněmovny za Občanské fórum, později za ODS, a ministr dopravy České republiky.
Životopis
Studoval na ČVUT v Praze. V letech 1984–1987 pracoval jako projektant Agrostavu v Žatci, 1987–1990 byl technikem údržby elektrárny v Počeradech, od 1990 soukromý projektant topných a větracích zařízení. Má dvě dcery a jednoho syna[2]
Po sametové revoluci se zapojil do politiky, nejprve regionálně v Lounech, kde dosud žije. Ve volbách v roce 1990 byl jako kandidát Občanského fóra zvolen do České národní rady.[3] Později přestoupil do nově utvořené ODS. Ve volbách v roce 1992 byl za ODS zvolen do České národní rady (volební obvod Severočeský kraj). Zasedal v hospodářském výboru.[4][5][6]
Od vzniku samostatné České republiky v lednu 1993 byla ČNR transformována na Poslaneckou sněmovnu Parlamentu České republiky. V letech 1992-1995 byl předsedou hospodářského výboru sněmovny.[7] Mandát obhájil ve volbách v roce 1996 a ve sněmovně setrval do konce funkčního období v roce 1998.[8]
V 90. letech zastával i vládní post. V období od 10. října 1995 do 4. července 1996 byl ministrem dopravy ČR v první vládě Václava Klause.[9][10] Na post ministra usedl v době stávkové pohotovosti v podniku České dráhy a jeho nominace byla považována za snahu vlády vyřešit napjatou situaci. Od června 1995 již působil jako člen správní rady Českých drah.[2] Souběžně s tím působil například jako člen představenstva vrchlabského podniku KABLO ELEKTRO, a.s. od června 1994 do srpna 1996.[11] Od podzimu 1996 do září 1997 byl předsedou antibyrokratické komise předsedy vlády ČR.
Angažoval se rovněž v komunální politice. V komunálních volbách roku 1994 byl zvolen za ODS do zastupitelstva města Louny, ze zastupitelstva odstoupil po jmenovaní ministrem na podzim 1996, do zastupitelstva města Louny byl zvolen v letech 2006 a 2010.[12]
V sněmovních volbách v roce 1998 již nekandidoval. Od září 1998 do května 2000 působil jako stínový ministr průmyslu a obchodu ODS. Členství v ODS ukončil v roce 2014.
V následném období působil v soukromém sektoru na vedoucích postech:
- 1998 - 1999 - Metrostav Zástupce ředitele pro strategii
- 2000 - MBA - Masarykův ústav vyšších studií a Sheffield Hallam University
- 2000 - 2001 - Logica - Personální ředitel a ředitel pro strategické zákazníky
- 2002 - 2004 - TK Development - Zástupce Generálního ředitele
- 2004 - 2005 - LogicaCMG - Personální ředitel
- 2004 - 2014 - Člen dozorčí rady - Česká pošta
- 2005 - 2006 - PPF - Ředitel HR strategie
- 2006 - 2015 - Severočeské doly Chomutov - Ředitel strategie a komunikace.
- 2015 - 2017 - ČEZ Distribuce - Ředitel Úseku síťové služby - obsluha klienta distribuce
- 2017 - 2021 - EURACOAL Brusel - First Vice-President
- 2020 - dosud ZSDNP (Zaměstnavatelský svaz důlního a naftového průmyslu) - Prezident
- 2021 - 2023 EURACOAL - President
- 2023 - dosud EURACOAL - Senior Vice-President
- 2017 - dosud - United Nations Economic Committee for Europe - Group of Experts on Cleaner Electricity Systems - Vice-Chairman
Od roku 2019 je předsedou spolku KONEC UHLÍ - NOVÁ ENERGIE (dříve Společnost pro těžbu plynů a Spolek pro speciální těžbu plynů.[13]
Odkazy
Reference
- ↑ Do zániku Československa v prosinci 1992, pak ČNR transformována na Poslaneckou sněmovnu samostatné České republiky.
- ↑ a b Zpráva ČTK: Budinský - rozhodný muž do čela resortu dopravy, Datum vydání: 9.10.1995, Čas vydání: 15:59, ID: 19951009D01914.
- ↑ Volby do České národní rady konané ve dnech 8. - 9.6.1990 [online]. volby.cz [cit. 2012-10-19]. Dostupné online.
- ↑ Volby do České národní rady konané ve dnech 5. - 6.6.1992 [online]. volby.cz [cit. 2012-10-19]. Dostupné online.
- ↑ Příloha 4: Poslanci za ODS [online]. vitkovice.odsostrava.cz [cit. 2012-10-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-10-29.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-10-20]. Dostupné online.
- ↑ Vladimír Budinský [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-10-20]. Dostupné online.
- ↑ Vladimír Budinský [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-10-20]. Dostupné online.
- ↑ Vláda Václava Klause I. (02.07.1992 - 04.07.1996) [online]. vlada.cz [cit. 2012-10-20]. Dostupné online.
- ↑ kol. aut.: Politické strany, 1938-2004. Brno: Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-179-8. S. 1523.
- ↑ KABLO ELEKTRO, a.s. Vrchlabí: Úplný výpis listin obchodního rejstříku
- ↑ Počet obyvatel: 18 841 Osoba: Vladimír Budínský Ing [online]. komunalnipolitika.cz [cit. 2012-10-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-07-29.
- ↑ KURZY.CZ. KONEC UHLÍ - NOVÁ ENERGIE z.s. , Praha IČO 64934896 - Obchodní rejstřík firem | Kurzy.cz. rejstrik-firem.kurzy.cz [online]. [cit. 2020-01-19]. Dostupné online.
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“