Vladimíra Dvořáková
prof. PhDr. Vladimíra Dvořáková, CSc. | |
---|---|
3. předsedkyně Akreditační komise ČR | |
Ve funkci: 1. září 2006 – 31. srpna 2016 | |
Předchůdce | Miroslav Liška |
Nástupce | AK ČR zanikla |
Členka Akreditační komise ČR | |
Ve funkci: 1. září 2004 – 31. srpna 2016 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | KSČ (2. polovina 70. let – 1989) |
Rodné jméno | Vladimíra Pešková |
Narození | 11. února 1957 (67 let) Karlovy Vary ![]() |
Alma mater | Univerzita Karlova v Praze Československá akademie věd VŠE v Praze |
Profese | politoložka, pedagožka, spisovatelka a komentátorka |
Ocenění | Cena Františka Kriegla (2012) |
Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Vladimíra Dvořáková | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vladimíra Dvořáková, rodným jménem Vladimíra Pešková (* 11. února 1957 Karlovy Vary) je česká politoložka, bývalá vedoucí Katedry politologie na Fakultě mezinárodních vztahů Vysoké školy ekonomické v Praze a bývalá předsedkyně Akreditační komise České republiky. V listopadu 2003 se stala první ženou mezi profesory politologie jmenovanými v České republice.[1]
Život
Po maturitě na pražském Gymnáziu Na Zatlance vystudovala v letech 1976 až 1981 na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy v Praze kombinaci oborů ruština a historie. Diplomová práce s názvem „Od boje proti kolonialismu k vytváření buržoazního ústavního systému : vývoj požadavků a cílů americké revoluce od jednání na prvním kontinentálním kongresu v roce 1774 až po ratifikaci prvních deseti doplňků k ústavě v roce 1791“[2] pojednávala o událostech směřujících ke vzniku Spojených států. Titul doktorky filozofie získala v roce 1982 tamtéž. V období 1981 až 1990 byla zaměstnána v Orientálním ústavu Československé akademie věd, kde v roce 1987 získala titul kandidátky věd. Zaměřovala se zejména na politické systémy latinskoamerických zemí.
Po sametové revoluci nastoupila do Kabinetu politologie Ústavu státu a práva ČSAV (1990–1992). V roce 1994 se stala jejím mateřským pracovištěm Katedra politologie Fakulty mezinárodních vztahů VŠE v Praze, kde od roku 2002 do roku 2014 zastávala funkci vedoucí katedry. Věnuje se srovnávací politologii, přechodům režimů k demokracii a revolucemi. (Exkurs: Politologická pracoviště začala v Československu vznikat až po roce 1989, i když první katedru politologie zakládal na filosofické fakultě UK prof. Jiří Hájek spolu s prof. Theodorem Syllabou a první ročník politologie byl jimi otevřen v roce 1969. V roce 1970 však studenti prvního ročníku realisticky přešli na jiné obory a tím existenci oboru zachovali, i když ve stavu hibernace.) Habilitační řízení podstoupila na VŠE v roce 1994 (docentka) a poté i jmenovací řízení. Profesorkou byla jmenována 7. listopadu 2003.
Dvořáková byla členkou KSČ. Nikoliv prý ale z kariérních důvodů, ale protože na základě svého pocitu z konce 70. let chtěla přispět ke změně komunistické strany zevnitř.[3]
Členství
Členství v redakčních radách, oborových organizacích a politických stranách:
- 1987–90 – redakční rada časopisu Latinská Amerika: Dějiny a současnost
- od roku 1994 – výkonná redaktorka a do roku 2014 šéfredaktora časopisu Politologická revue
- od roku 1994 – výkonný výbor České společnosti pro politické vědy
- od roku 1996 – šéfredaktorka časopisu Současná Evropa a Česká republika
Byla také místopředsedkyní Mezinárodní asociace pro politické vědy (IPSA).
Před rokem 1989 byla členkou krajně levicové parlamentní Komunistické strany Československa.
Akreditační komise České republiky
Dvořáková působí od roku 2004 jako členka a v letech 2006–2016 jako předsedkyně Akreditační komise České republiky, jejímž posláním je péče o kvalitu vysokoškolského vzdělávání.[4]
Do povědomí širší veřejnosti vstoupila v souvislosti s nekompromisním postojem ve skandálů s tzv. turbostudenty na Právnické fakultě Západočeské univerzity v Plzni.[zdroj?] Počátkem roku 2010 ji za výroky o mafiánských a klientských sítích na fakultě zažaloval bývalý děkan a proděkan Milan Kindl a v žalobě požadoval 150 tisíc korun a omluvu zaslanou jemu a zároveň otištěnou v celostátním deníku.[5] 6. září 2010 ale svou žalobu stáhl a řízení bylo zastaveno.[6] Za kritická vyjádření ji zažaloval také bývalý předseda plzeňského akademického senátu Daniel Telecký, který požadoval omluvu a odškodnění 100 tisíc korun. Městský soud však žalobu zamítnul a toto rozhodnutí potvrdil i odvolací vrchní soud, když její kritika měla mít reálné a pravdivé základy.[7]
V srpnu 2016 ukončila své druhé funkční období ve funkci předsedkyně. Ve stejném termínu ukončila činnost i sama Akreditační komice ČR, která byla nahrazena Národním akreditačním úřadem pro vysoké školství.[8]
Za příkladné občanské postoje a občanskou statečnost, kterou prokázala zejména ve funkci předsedkyně Akreditační komise, obdržela Dvořáková v roce 2012 Cenu Františka Kriegla, udělovanou Nadací Charty 77.
Výbor z díla
- 2012 – ¡Que el pueblo mande! Levicové vlády, populismus a změny režimu v Latinské Americe (spoluautoři Radek Buben a Jan Němec)
- 2012 – Rozkládání státu
- 2010 – Evropeizace veřejné sféry (spoluautoři Josef Bič, Radka Druláková, Karel B. Müller, Petr Vymětal)
- 2008 – Komparace politických systémů: Základní modely demokratických systémů
- 2002 – Spojené státy americké - společnost a politika
- 1994 – O přechodech k demokracii (spoluautor Jiří Kunc)
- 1992 – Staré struktury a lustrace v novodobých dějinách (spoluatoři Jiří Kunc a Miloslav Ransdorf)
- 1990 – Nikaragujská politika
- 1987 – Mexická zahraniční politika a revoluční proces ve Střední Americe
Odkazy
Reference
- ↑ Pelikán 2008: Chvalořeč na Vladimíru Dvořákovou [online]. Listy, 2009-12-15 [cit. 2010-01-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-07-30.
- ↑ katalog FF UK
- ↑ Politoložka Dvořáková: Chtěla jsem změnit KSČ. Zevnitř
- ↑ prof. PhDr. Vladimíra Dvořáková, CSc.. www.akreditacnikomise.cz [online]. [cit. 2010-05-21]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-06-05.
- ↑ Exproděkan Kindl žaluje akreditační šéfku Dvořákovou. CT24.cz [online]. 3.5.2010 [cit. 4.6.2011]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-03-07.
- ↑ Kindlovi vadily výroky o mafiánských sítích na právech, žalobu ale stáhl. iDNES.cz [online]. 7.9.2010 [cit. 4.6.2011]. Dostupné online.
- ↑ Aféra plzeňských práv: šéfka akreditační komise se za výroky omlouvat nemusí. iHNed.cz [online]. 3. 5. 2011 [cit. 4.6.2011]. Dostupné online.
- ↑ HRDINOVÁ, Radka. Plzeňská práva? Nic se nevyšetřilo, říká končící šéfka akreditační komise. iDNES.cz [online]. 2016-07-03 [cit. 2016-07-03]. Dostupné online.[nedostupný zdroj]
Externí odkazy
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Vladimíra Dvořáková
- Vladimíra Dvořáková Archivováno 30. 7. 2020 na Wayback Machine. na stránce Literatura kvalitně
- V. Žák: Pelikán 2008: Chvalořeč na Vladimíru Dvořákovou, 15.12.2009, Listy, Olomouc Archivováno 30. 7. 2020 na Wayback Machine.
- Vladimíra Dvořáková: Plzeňská právnická fakulta je riziko pro stát, 18.10.2009 na iDNES.cz
- P. Otto: Vladimíra Dvořáková: Lidé by měli nejen jít volit, ale i vykroužkovat některé politiky, 23.12.2009, E15.cz
- Akreditační komise chce zastavit doktorská studia na právech v Plzni, ČT24, 25.11.2009[nedostupný zdroj]
- Blog Vladimíry Dvořákové na Aktuálně.cz
- Seznam článků V. Dvořákové Archivováno 30. 7. 2020 na Wayback Machine. v Listech
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: David Sedlecký, Licence: CC BY-SA 3.0
Vladimíra Dvořáková, česká politoložka