Vyhoštění kongregací z Francie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/%C3%89mile_Combes.jpg/220px-%C3%89mile_Combes.jpg)
Druhé vyhoštění řeholních kongregací z Francie je důsledkem zákona z 1. července 1901 o spolcích, který podrobuje řeholní kongregace výjimečnému režimu popsanému ve III. hlavě zákona. Výklad zákona po nástupu antiklerikální vlády vedl k protináboženským represím, projevujícím se zejména ve vyhánění řeholníků a řeholnic, mnohdy násilnému. Vyhoštění řídil a prováděl především ministerský předseda Émile Combes.
Kongregace
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/27/Achille_Lemot-Combes-1902.jpg/220px-Achille_Lemot-Combes-1902.jpg)
Na konci 19. století se termín kongregace používal k označení soukromých vzdělávacích zařízení provozovaných řeholními pracovníky, kteří složili jednoduché sliby, na rozdíl od řeholníků patřících k řádům a kteří složili slavné sliby.
Dekrety z roku 1880 nevyřešily otázku kongregací: „Proti řeholnicím nebylo podniknuto žádné opatření a sbory mužů byly rychle obnoveny. Mnoho exilových komunit se ve skutečnosti po prvním vyhnání v následujících letech diskrétně vrátilo.
Historik Jean Sévillia uvádí kvantifikovaná hodnocení: „Francie tehdy měla přesně 1665 kongregací, tedy 154 mužských řádů a 1511 ženských kongregací. Administrativní šetření zadané Waldeckem-Rousseauem v roce 1899 čítalo 30 000 řeholníků a 28 000 řeholnic.
Historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Carthusian_monks_leaving_the_Grande_Chartreuse.jpg/220px-Carthusian_monks_leaving_the_Grande_Chartreuse.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Chartreux_expulsion_1903.jpg/220px-Chartreux_expulsion_1903.jpg)
Vatikán zákon odsoudil, ale dal kongregacím svobodu žádat o povolení k dalšímu fungování, což většina z nich učinila. Vítězství strany Bloc des gauches v parlamentních volbách v květnu 1902 však vyneslo k moci Émila Combese, který se spojil se Jaurèsovými socialisty, a jehož vláda vedla tvrdý antiklerikální boj. Přistoupil k restriktivnímu výkladu zákona z roku 1901.
Na jaře roku 1903 Combes předal sněmovně padesát čtyři souborů žádostí o povolení od mužských kongregací předložených více než tisíc devíti sty patnácti domy. Kongregace byly rozděleny do tří skupin, všechny s negativním hodnocením:
- dvacet pět „učitelských“ kongregací (představujících 1689 domů a 11 841 řeholníků);
- dvacet osm „kazatelských“ kongregací (225 domů a 3040 řeholníků);
- kartouza (kartuziáni, 48 mnichů).
Combes zároveň předal Senátu žádosti šesti mužských kongregací „Hospitalitů, Misionářů a Kontemplativních řeholníků“, z nichž pět mělo příznivé vládní posudky, a které by proto zůstaly i nadále státem tolerovány: Špitální bratři sv. Jana z Boha, trapisté, cisterciáci z Lérins, Bílí Otcové a Africké misie z Lyonu, jedna pak s negativním názorem: salesiáni Dona Boska.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Expulsion des congrégations (1902-1903) na francouzské Wikipedii.
Související články
Média použitá na této stránce
Autor: Internet Archive Book Images, Licence: No restrictions
Identifier: reviewofreviewsw30newy (find matches)
Title: Review of reviews and world's work
Year: 1890 (1890s)
Authors:
Subjects:
Publisher: New York Review of Reviews Corp
Contributing Library: Robarts - University of Toronto
Digitizing Sponsor: University of Toronto
View Book Page: Book Viewer
About This Book: Catalog Entry
View All Images: All Images From Book
Click here to view book online to see this illustration in context in a browseable online version of this book.
Text Appearing Before Image:
THE SIGNATURES TO THE FAMOUS CONCORDAT MADE BYNAPOLEON WITH THE VATICAN IN 1804. 484 THE AMERICAN MONTHLY REVIEW OF REVIEWS.
Text Appearing After Image:
, ^^> . - THK CHARTREUSE FATHERS LEAVING THEIR MONASTERIES AFTER THE ORDER OF EXPULSION, IN APRIL, 1902. well as of the Church, and even French car-dinals receive their instructions from the min-istry in Paris before joining the conclave atRome, and cannot even leave their own diocesefor the purpose of visiting Rome without theconsent of the government. This is all provided for in the Napoleonic Concordat, andsuch difficulties as have occurred in the cases ofthe Bishops of Laval and Dijon, both of whomare under the censure of the Vatican, while theyare supported by the French Government, canonly be put a stop to by the repudiation of theConcordat of 1801, which repudiation wouldbe strongly opposed by many high ecclesiasticalfunctionaries in France, notably by CardinalMathieu. Even the government of France finds in the Con-cordat a weapon by which to oppose the political agita.tion in which Church functionaries are often temptedto engage. . . . The separation which logic and reasons
Note About Images
French politician Emile Combes seen by Achille Lemot
Closure of the Grande Chartreuse monastery and forcible expulsion of the monks in April 1903. Photo published in the French magazine L'Illustration (May 1903)
French Prime Minister Émile Combes (1835-1921)